Справа № 309/406/22
Провадження № 1-кп/309/23/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000329 від 07.12.2021) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хуст, Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючої, з профільною середньою освітою, одруженої, інваліда 3 групи, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 02.12.2021, біля 14 год. 00 хв., перебуваючи на земельній ділянці, що по вулиці Молодіжній в с.Кіреші Хустського району, де у неї виник конфлікт з ОСОБА_5 , та на ґрунті довготривалих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність, суспільно-небезпечний характер та карність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та нігтями пальців рук подряпала обличчя останньої, у результаті чого їй було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: садна подряпин щоки, підборіддя по центру, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину по пред`явленому їй обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, не визнала, суду пояснила, що у той день вони з чоловіком сиділи та дивилися телевізор. Загавкав собака і вони побачили, що сусіди зняли сітку на їх ділянці і хочуть загнати трактора щоб розсунути шутер на їх частині. У тому місці є незаконно зроблена каналізаційна труба. Цю каналізацію вони зробили нещодавно, десь рік-два назад, і щоб дібратися до неї треба їхати по землі, яка належить ОСОБА_8 . Вони вибігли з чоловіком щоб не запустити трактора і тракторист поїхав. Потерпіла з своєю матір`ю почала тягнути її на вулицю і била її по голові телефоном. У той час там нікого не було крім свідка ОСОБА_9 , яка розносила пошту. Вона ніяких ударів потерпілій не наносила, до обличчя потерпілої не торкалася, лише оборонялася. Побої не знімала.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК Кураїни, підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами.

Так допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 02.12.2021 близько 14 год. вона за мамою і батьком вийшли на ділянку щоб почистити каналізаційну трубу. Ця вигрібна яма знаходиться ззаду їхнього будинку, на їх земельній ділянці, і щоб дістатися до неї треба зняти сітку для доступу трактора. У цей час вибігли ОСОБА_8 з агресивними жестами та нецензурними словами. Вона взяла телефон та почала їх знімати. Булигіни підбігли до них і ОСОБА_8 напав на її батька та почав його бити. ОСОБА_3 напала на неї, розцарпала їй щоку, ніс, підборіддя, вибила з рук телефон та розбила його. Її мама розібрала їх і бійка припинилася. Викликали поліцію та зняли побої. Під час конфлікту були присутні ОСОБА_8 , її мама, батько та чоловік якого вони найняли - ОСОБА_10 . Інших осіб не було, сусіди не виходи на крики.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка є матір`ю потерпілою ОСОБА_5 , суду пояснила, що 02.12.2021 вони хотіли почистити каналізацію і вона з чоловіком та дочкою пішли зняти сітку що міг проїхати трактор. Каналізація знаходиться за будинком і щоб до неї проїхати технікою треба зняти сітку. До цього 6 років вони так і робили. З свого дому вибігли ОСОБА_8 і з криками, що то їх земля напали на них. Булигін побив її чоловіка, а ОСОБА_3 почала бити ОСОБА_5 . Била руками, кулаками по лицю, почала виривати телефон. Вона розірвала дочку і ОСОБА_3 . Чоловік лежав на землі бо його побив чоловік ОСОБА_3 . Бачила кров на обличчі ОСОБА_5 . Не бачила щоб ОСОБА_5 била ОСОБА_3 . Вона також не наносила побоїв ОСОБА_3 . Вони викликали поліцію, взяли пояснення і дочка поїхала у лікарню. Ці події також бачив ОСОБА_10 , інших людей на вулиці не було, ОСОБА_9 прийшла десь через дві години до Булигіних. Трактор поїхав коли почався конфлікт.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , який є батьком потерпілої, суду пояснив, що 02.12.2021 він хотів вивезти каналізацію, а ОСОБА_8 насипали на прохід гравій. Приїхала машина, він вийшов відгорнути гравій та зняти сітку. У цей час побачив, що на нього біжать ОСОБА_8 нецензурно висловлюючись. Він там був з жінкою та дочкою, яка все знімала на телефон. Чоловік ОСОБА_3 напав на нього. А ОСОБА_3 накинулась на його дочку і почала її бити, царапати нігтями. Також вирвала телефон та ударила ним у дерево. Бачив, що ОСОБА_3 царапала його дочці лице, подряпала обличчя, била по лицю і в груди кулаками. Дочка один раз упала на землю. Його жінка їх розтягувала. Там ще був присутнім ОСОБА_10 , який проводив зварювальні роботи у його дворі, однак такий відмовився давати свідчення. Більше нікого у момент конфлікту не було. Від місця конфлікту до вулиці було десь 3-4 м, однак на вулиці у той час нікого не було. У момент конфлікту він стояв обличчям до дочки, а ОСОБА_13 по відношенню до дочки стояв задом.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який є чоловіком ОСОБА_3 , суду пояснив, що 02.12.2021 близько 02 год. дня загавкав собака, він вийшов і побачив, що Олексики та ОСОБА_5 відкриваються сітку щоб запустити трактор та розгрібають гравій. Він забіг до хати за жінкою і потім вибіг на подвір`я. Сказав трактористу їхати назад. Прибігла його жінка ОСОБА_3 , а ОСОБА_5 почала знімати її на телефон. ОСОБА_3 сказала не знімай мене і почала відбирати телефон та вихопила його з рук ОСОБА_5 ОСОБА_11 та ОСОБА_5 почали бити ОСОБА_3 , зокрема ОСОБА_11 штовхала її, а ОСОБА_5 почала бити по голові телефоном. ОСОБА_3 не наносила ударів ОСОБА_5 . Потім конфлікт закінчився, вони самі розійшлися, і ОСОБА_3 , попросила ОСОБА_9 викликати поліцію. ОСОБА_9 була у цей час на вулиці, однак воли вона появилася точно сказати не може. Коли прийшла поліція, то зайшла до ОСОБА_15 . Також ствердив, що у момент самого конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 він витягував сітку, будучи боком до них. Потім ОСОБА_12 напав на нього, вони відійшли у сторону і між ними була бійка, однак це все було вже після завершення конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка працює листоношею в с.Кіреші, суду, суду пояснила, що конфлікт бачила з початку до кінця. Вона розносила пошту на велосипеді. Побачила як ОСОБА_12 хотів запустити трактор у двір і почав відгортати сітку на межі з Булигінами. У цей час вибігли ОСОБА_8 і ОСОБА_14 підбіг до сітки і почав її ставити назад. ОСОБА_12 почав наносити ОСОБА_14 удари ззаду. Після чого той наніс один удару ОСОБА_12 . Потім підійшла ОСОБА_3 , а ОСОБА_5 почала її знімати на телефон. ОСОБА_3 відібрала від неї телефон і вдарила об дерево. У цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_11 напали на ОСОБА_3 , почали її бити, тягнути за волосся. Вона сказала трактористу щоб він не вмішувався. Під час конфлікту ОСОБА_3 не наносила ударів ОСОБА_5 . Конфлікт між ними закінчився тим, що вони просто розійшлися. Вона під час конфлікту стояла на вулиці десь за 15 м. Погода була мрячна. Після конфлікту вона пішла, однак через деякий час, ОСОБА_3 попросила її викликати поліцію, бо ОСОБА_14 неправильно набрав номер.

З витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000329 від 07.12.2021 вбачається, що 02.12.2021 близько 14 год. ОСОБА_3 у ході конфлікту нанесла легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.12.2021 року, ОСОБА_5 просить прийняти міри до гр. ОСОБА_3 , яка 02.12.2021 близько 14 год. спричинила тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №167/Х від 07.12.2021 року, при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: садна-подряпини правої щоки, підборіддя по центру. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупогранних предметів, якими могли бути нігті пальців рук сторонньої особи, що діяли по механізму тертя-ковзання і вкладаються в час пригоди, що мала місце 02.12.2021. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів і поц їй ознаці їх слід кваліфікувати як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_5 можна припустити, що мала місце не менше як 5-ти кратна дія трамвуючих предметів, при цьому виключена можливість виникнення їх внаслідок падіння тіла з висоти власного зросту.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_5 , надані останньою в судовому засіданні, суд враховує, що її показання прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 02.12.2021, пов`язані з обставинами заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень: часом, місцем, способом та іншими обставинами кримінального правопорушення, особою, які їх спричинила, мотивами вчинення кримінального правопорушення тощо.

Суд також приймає до уваги показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , оскільки їх показання узгоджуються з показами потерпілої ОСОБА_5 та прямо підтверджують обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та вважає, що сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів вина обвинуваченого доведена в повному обсязі.

Зокрема суд критично оцінює твердження обвинуваченої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_3 не наносила тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , оскільки такі не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, зокрема з показами ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та висновком судово-медичної експертизи №167/Х від 07.12.2021 року. При цьому свідок ОСОБА_14 визнав, що в момент конфлікту, який мав місце між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 він витягував сітку та знаходився боком до них, тобто був зайнятий та сконцентрований на іншій справі, і не зміг підтвердити, що увесь цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у полі його зору та концентрації, а тому покази такого свідка про те, що ОСОБА_3 у ході конфлікту не наносила тілесних ушкоджень ОСОБА_5 слід оцінити критично. Щодо показів свідка ОСОБА_9 , то як визнала така вона знаходися на певній відстані від конфлікту, десь за 15 м, на вулиці. Окрім того покази вказаних свідків не узгоджуються між собою. Так, свідок ОСОБА_14 ствердив, що конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мав місце у той час коли він мав конфлікт з ОСОБА_12 , а свідок ОСОБА_9 ствердила, що конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відбувся уже після завершення конфлікту між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 . Також покази свідка ОСОБА_9 не узгоджуються з обставинами встановленими вироком Хустського районного суду від 05.07.2022 , зокрема вироком суду встановлено, що ОСОБА_14 наніс ОСОБА_12 4 удари в область голови, а свідок ОСОБА_9 ствердила, що було нанесено лише один удар.

При цьому сторона захисту, стверджуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 не наносила тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , не надала при цьому жодного розумного пояснення щодо причин виникнення у потерпілої ОСОБА_5 відповідних тілесних ушкоджень. Твердження сторони захисту про те, що тілесні ушкодження могли виникнути через те, що ОСОБА_5 давить прищі, є недоречним, та не узгоджується з висновком судово-медичної експертизи №167/Х від 07.12.2021 року у якому чітко зазначено, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у виді садна-подряпин, і такі виникли внаслідок дії твердих тупогранних предметів, що діяли по механізму тертя-ковзання, а не видавлювання (здавлювання).

Натомість версія сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_3 нігтями пальців рук подряпала обличчя потерпілої ОСОБА_5 , у результаті чого їй було заподіяно легкі тілесні ушкодження, повністю узгоджується з показами потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також висновком судово-медичної експертизи №167/Х від 07.12.2021 року.

Що стосується твердження ОСОБА_3 про те, що вона захищалася від ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , яка напали на неї, то слід зазначити, що вона не зверталася із цього приводу по медичну допомогу, і наявність відповідних тілесних ушкоджень ніде не зафіксована, а отже відсутні підстави стверджувати, що можливі дії указаних осіб могли досягти того мінімального ступеня загрози для ОСОБА_3 , внаслідок чого вона могла перебувати у стані необхідної оброни. А отже такі твердження суд також відхиляє.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченою ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, а саме спричинення потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_3 повністю доведена в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.125 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачена позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима, одружена, є інвалідом 3 групи.

Також, суд враховує думку потерпілої, який має претензії до обвинуваченої матеріального характеру, а щодо міри покарання, то підтримує прокурора з цього приводу.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 125 КК України, у виді штрафу.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченій стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1