КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 29 листопада 2022 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року,

за участі:

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000580 від 02.06.2022 року на тимчасово вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_6 , майно, а саме на:
- грошові кошти у сумі 3000 гривень, а саме, 4 купюри номіналом «500» гривень (ВЗ 2543500, ЕЄ 2023400, ВИ 6671964, ЦА 7271928), 5 купюр номіналом «200» гривень (КИ 2785855, СГ4750709, ТА 5231143, УН 3794486. Х36422951);
- електроні ваги;
- мобільний телефон «Іphone SE2».
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року, скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, а саме:
- грошові кошти у сумі 1000 грн, а саме 2 купюри номіналом «500» грн.( ЕЄ 2023400, ЦА 7271928);
- електронні ваги.
Зобов`язати слідчого негайно повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно: грошові кошти у сумі 2000 грн., 2 купюри номіналом «500» грн. (ВЗ 2543500, ВИ 6671964), 5 купюр номіналом «200» грн. (КИ 2785855, СГ4750709, ТА 5231143, УН 3794486. Х36422951), мобільний телефон «ІphoneSE2».
Щодо строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що слідчим суддею власника майна та його захисника вчасно про час та дату судового засідання не повідомлено. Натомість захисником отримано СМС-повідомлення про розгляд клопотання о 18 год. 09 хв. 02 серпня 2022 року. Апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 04 вересня 2022 року.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через недотримання норм кримінального процесуального закону.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що клопотання подано в порушення абз.1 ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки протокол обшуку складено 08 липня 2022 року, то слідчий мав би звернутись до суду із клопотанням не пізніше 11 липня 2022 року, однак як вбачається із матеріалів клопотання на якому проставлено відтиск штампу суду першої інстанції, клопотання до суду надійшло 02 серпня 2022 року.

Зазначає, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містить вилучене майно, а саме грошові кошти і мобільний телефон.

Також звертає увагу на те, що відповідно до протоколу затримання вилучений мобільний телефон не має інших ідентифікуючих ознак таких як ІМЕІ, номер SIM-карти, що в свою чергу унеможливлює його ідентифікацію при проведенні слідчих дій.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання йогоповідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 02 серпня 2022 року слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого без виклику власника майна та його захисника, копію ухвали отримано 02 вересня 2022 року, 04 вересня 2022 року поштовим зв`язком направлено апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 червня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000580, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи мету систематичного отримання незаконного прибутку за рахунок незаконного збуту наркотичних засобів, з метою реалізації протиправних намірів, у невстановленому місці, даті та час, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав наркотичні засоби з метою збуту, переніс останні до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та почав зберігати з метою подальшого збуту, в цілях особистого збагачення.
На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій фактично проживає ОСОБА_6 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено два прозорі пакети з полімерного матеріалу з пазовими замками, що містять невідому речовину, рослинного походження, зеленого кольору.Вилучена невідома речовина рослинного походження, зеленого кольору, відповідно до аналізу експрес тесту «synthetic cannabinoids test» у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

В ході затримання ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, 08 липня 2022 року проведено особистий обшук затриманого та в ході якого вилучено грошові кошти у сумі 3000 гривень, а саме 4 купюри номіналом «500» гривень (ВЗ 2543500, ЕЄ 2023400, ВИ 6671964, ЦА 7271928), 5 купюр номіналом «200» гривень (КИ 2785855, СГ4750709, ТА 5231143, УН 3794486, ХЗ6422951), електроні ваги, мобільний телефон «Iphone SE2».
08 липня 2022 року постановою слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000580.
09 липня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
09 липня 2022 року слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 направив до Печерського районного суду м. Києва клопотанням про накладення арешту на вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_6 майно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року клопотання слідчого задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000580 про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.
Крім того, вказане майно у даному кримінальному провадженні 08 липня 2022 року постановою слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 визнано речовими доказами, відтак є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_6 з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення п. 1 ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Посилання апелянта, що клопотання слідчого подано в порушення абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки обшук проведено 08 липня 2022 року, а клопотання слідчого направлено до суду 09 липня 2022 року поштовим зв`язком, тобто у передбачений КПК України строк (а.с. 63 т. 1).

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 757/19289/22-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Провадження № 11сс/824/3673/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК