КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

26 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0005709 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року, ухвалений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та засуджено до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України суд звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені законом.

Цим же вироком судом вирішені питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, 07.07.2019 року, приблизно о 02:00 год., ОСОБА_6 , перебував біля буд. АДРЕСА_2 та відпочивав у компанії молодих людей у складі чотирьох осіб. Поруч з ними відпочивала компанія у складі трьох чоловіків. В процесі відпочинку, компанія що знаходилася неподалік, у складі трьох чоловіків, почала запрошувати до себе двох дівчат, які відпочивали разом з ОСОБА_6 .
Після чого, в двох компаніях між собою почалася сварка, яка переросла у бійку, яку згодом припинили раптові перехожі, які знаходилися неподалік. В процесі сварки, ОСОБА_6 , побачив потерпілого ОСОБА_9 і у цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи біля лавочки, яка знаходиться в тридцяти метрах навпроти буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, з мотивів явної неповаги до суспільства, взяв скляну пляшку за горловину та відбив у неї дно, утворивши при цьому в неї гострі кути, тим самим спеціально пристосував скляну пляшку для нанесення тілесних ушкоджень.

У подальшому, ОСОБА_6 , почав вчиняти дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, а саме: зробив декілька кроків на зустріч потерпілому ОСОБА_9 , при цьому розмахував даним предметом, який знаходився у правій руці, погрожуючи його застосуванням. Потім, ОСОБА_6 , наблизився в притул до потерпілого ОСОБА_9 та вдарив своєю правою рукою, в якій знаходився предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме фрагмент скляної пляшки з гострими кінцями, в область шиї потерпілого ОСОБА_9 , при цьому завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення шиї, різаної рани обличчя та шиї з ліва.

В ході вищевказаних протиправних дій, які вчинив ОСОБА_6 , упродовж тривалого часу, був порушений спокій людей, які були присутні поблизу. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Не оспорюючи доведеності вини та встановлених судом фактичних обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, апелянт вважає, що оскаржуваний вирок суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.
Зокрема, посилаючись на положення ст. 65 та ч. 2 ст. 50 КК України, а також вимоги ст. 414 КПК України, прокурор зазначає про те, що суд першої інстанції не зміг навести належного обґрунтування на користь свого рішення про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, оскільки таких даних в ході судового розгляду кримінального провадження здобуто не було. Фактично, як вважає прокурор, суд формально послався на підстави, які стали приводом для застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки відсутність обтяжуючих обставин не зменшує ступінь тяжкості вчиненого.

Внаслідок ухвалення такого судового рішення ОСОБА_10 , як звертає увагу апелянт, було призначено явно несправедливе невиправдано мяке покарання із помилковим застосуванням ст. 75 КК України, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок мякості.
За таких обставин, на думку прокурора, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з його невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через мякість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги,провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, в тому числі з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні не оспорюються фактичні обставини вчинених обвинуваченим дій та їх правова кваліфікація, а також доведеність його вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для перегляду судового рішення поза межами поданої стороною обвинувачення апеляційної скарги, а тому переглядає оскаржуваний вирок лише в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував тяжкість вчиненого злочину, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, за місцем проживання та навчання в минулому характеризується виключно позитивно.
Крім того, при призначенні покарання суд врахував висновки, відображені у досудовій доповіді, де відмічено про можливість виправлення ОСОБА_6 без обмеження або позбавлення волі на певний строк, у разі визнання його винуватим.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи позицію сторін, висловлену в судових дебатах, загальну ситуацію та поведінку обвинуваченого та потерпілого, яка передувала події, висновки досудової доповіді, помякшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та, згідно з вимогами ст. 75 КК України, прийняв рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, та покладенням на нього обовязків, визначених ст. 76 КК України.

Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам ст.ст. 50, 65, 75 КК України, а тому, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, не вбачає достатніх підстав для скасування оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання та ухвалення нового вироку, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не наведено достатніх підстав для висновку про те, що зазначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме, що воно за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість.
Не погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги щодо помилкового застосування до ОСОБА_6 ст. 75 КК України, оскільки прокурором не наведено будь-яких даних про те, що застосування вказаної норми закону суперечить його змісту або що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення засудженого без відбування покарання не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та зроблений без врахування ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, даних про його особу та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Навпаки, саме з урахуванням наведених вище обставин, в тому числі конкретних обставин даного кримінального провадження, поведінки обвинуваченого та потерпілого, яка передувала кримінальному правопорушенню, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які його обтяжують, висновків досудової доповіді, яка складається щодо неповнолітнього обвинуваченого незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, а тому колегія суддів не тільки погоджується з таким висновком, а й не вбачає будь-яких підстав для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку зокрема через неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним за наслідками розгляду апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні не вбачає будь-яких законних підстав для скасування оскаржуваного вироку та ухвалення нового вироку, а тому на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 прийняти рішення, яким вказаний вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора на цей вирок без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 752/16116/19

Номер провадження : 11-кп/824/264/2022
Категорія: ч. 4 ст. 296 КК України
Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_11
Доповідач - суддя ОСОБА_1