УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 390/200/20

провадження № 51-4179ск22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

від 02 вересня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду

від 15 листопада 2022 року,

встановив:

За вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15 листопада 2022 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що адвокат не погоджується з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог

пунктів 4, 5 ч. 2, частин 3 - 6 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, та її думка з приводу участі

у касаційному розгляді. Крім того, до касаційної скарги додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують повноваження захисника, копії судових рішень, що оскаржуються, та копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того

чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Однак, всупереч вищевказаному адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави для скасування оскаржених судових рішень, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень статей 412, 413 КПК України не наводить.

Натомість адвокат, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу

статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, касаційна скарга адвоката не містить вмотивованих доводів щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 412-413 КПК України.

Окрім цього, вимоги адвоката про виправдання ОСОБА_5 у зв`язку

з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

та закриття кримінального провадження щодо нього після скасування оскаржених судових рішень, не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

При тому, що виправдання засудженого після скасування судових рішень взагалі

не входить до повноважень касаційного суду.

До того ж касаційна скарга не містить обґрунтування вимоги про закриття кримінального провадження з огляду на положення статей 284, 440 КПК України

у їх взаємозв`язку.

Окрім вказаного, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України адвокат у скарзі не зазначає,

чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Також адвокат на виконання вимог ч. 4 ст. 427 КПК України не підтвердив своїх повноважень на участь у кримінальному провадженні щодо засудженого

ОСОБА_5 у суді касаційної інстанції, як того вимагають положення ст. 50 КПК України.

Крім того, до касаційної скарги на виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК України взагалі

не додано копій оскаржених судових рішень.

При цьому адвокату ОСОБА_4 слід звернути увагу, що з урахуванням вимог, викладених у ч. 6 ст. 427 КПК України, вказані копії, як додані до касаційної скарги додатки, він має додати у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 15 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3