КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 11-кпр/824/3022/2022 Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0011178, внесеного до ЄРДР 8 вересня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
виправданий з підстав недоведення, що в діянні ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що у невстановлений слідством час та місці без передбаченого законом дозволу придбав військові проміжні патрони калібру 7,62x39 мм зразка 1943 року, спорядженні кулею «ПС» зі стальним осердям, з яких 180 патронів виготовлені промисловим способом на Луганському патронному заводі у 1967 році, 35 патронів виготовлені промисловим способом на Клімовському патронному заводі у 1988 році, 85 патронів виготовлені промисловим способом на Тульському патронному заводі у 1990 році, 5 патронів калібру 7,62x39 мм зразка 1943 року, споряджені кулею «Т-45», виготовлені промисловим способом на Клімовському патронному заводі у 1991 році, які знаходились у картонних коробках. Після чого, усвідомлюючи заборону вільного обігу боєприпасів та його кримінальну протиправність, не маючи дозволу на зазначені боєприпаси, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, ОСОБА_6 в невстановлений слідством час почав без передбаченого законом дозволу зберігати вказані боєприпаси у тільки йому відомому місці - двох сейфах для зберігання зброї, розміщених в житлових кімнатах за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .
8 серпня 2016 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 4 серпня 2016 року в рамках кримінального провадження №0003762 від 23 березня 2016 року, в період часу з 07 години по 09 годину 30 хвилин в житлових кімнатах трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , а саме в сейфах для зберігання зброї було виявлено та вилучено:
- 10 (десять) предметів, схожих на патрони, які знаходяться на металевій дужці (обоймі);
- 1 картонна коробка білого кольору з шістьма предметами, схожими на патрони;
- 1 картонна коробка червоного кольору з тридцятьма предметами, схожими на патрони;
- 1 картонна коробка зеленого кольору з тридцятьма п`ятьма предметами, схожими на патрони;
- 1 картонна коробка коричневого кольору з тридцятьма чотирма предметами, схожими на патрони;
- 1 картонна коробка білого кольору з п`ятнадцятьма предметами, схожими на патрони;
- 1 картонна коробка з десятьма предметами, схожими на патрони;
- 7 картонних коробок, в кожній з яких знаходилось по 20 предметів, схожих на патрони;
- 8 картонних коробок, в кожній з яких знаходилось по 20 предметів, схожих на патрони;
- 1 картонна коробка чорного кольору з двадцятьма п`ятьма предметами, схожими на патрони;
- 1 картонна коробка синього кольору з п`ятьма предметами, схожими на патрони;
- 1 картонна коробка жовтого кольору з двадцятьма предметами, схожими на патрони;.
- 1 картонна коробка білого кольору з десятьма предметами, схожими на патрони;?
- 1 картонна коробка білого кольору з вісьмома предметами, схожими на патрони.
При цьому, згідно з обвинуваченням виявлені патрони належать до боєприпасів - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, спорядженні кулею «ПС» зі стальним осердям зразка 1943 року, що виготовлені промисловим способом на Луганському патронному заводі у 1967 році - 180 патронів, на Клімовському патронному заводі у 1988 році - 35 патронів, на Тульському патронному заводі у 1990 році - 85 патронів; 5 патронів належать до боєприпасів - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, зразка 1943 року, спорядженні кулею «Т-45», що виготовлені промисловим способом на Клімовському патронному заводі у 1991 році», які належать ОСОБА_6 та які він зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вироком суду ОСОБА_6 виправданий з підстав недоведення, що в діянні останнього є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

Цим же вироком вирішено питання судових витрат, речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України, - скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
З посиланням на положення ст. ст. 22, 27, 370, 107, 409, 411, 413 КПК України, ст. 50 КК України, п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», прокурор вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок є таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Прокурор вважає такий висновок суду передчасним, зробленим без дослідження всіх обставин справи та без належної правової оцінки таких обставин в їх сукупності.
Так прокурор наголошує на тому, що під час судового розгляду не були допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , показання яких мають ключове значення для доведення вини обвинуваченому. Суд першої інстанції прийняв рішення про зняття з порядку розгляду допиту вказаних свідків та перехід до наступної стадії судового процесу. При цьому судом не враховано введення воєнного стану в Україні, те, що свідки могли змінити місце проживання. Як зазначає прокурор, вказані дії суду призвели до порушення судом вимог ст. 22 КПК України.
Окрім того, прокурор посилається на те, що у матеріалах кримінального провадження наявні журнали судового засідання (протоколи) від 7 жовтня 2019 року та 24 травня 2022 року, проте, на технічних носіях, що долучені до матеріалів кримінального провадження, фактично відсутні звукозаписи судових засідань від 7 жовтня 2019 року та 24 травня 2022 року, що позбавляє можливості перевірити хід судового розгляду в зазначені дати.
Також, на думку прокурора, суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги показання свідків зі сторони захисту - колишньої дружини й сина обвинуваченого (відповідно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ), в яких останні підтвердили факт спільного проживання з обвинуваченим ОСОБА_6 за адресою розташування квартири, де проводився обшук (адреса: АДРЕСА_2 ), але, на думку сторони обвинувачення, до таких показань слід ставитись критично, оскільки допитані особи є близькими родичами обвинуваченого, які можуть бути зацікавленими в уникненні ОСОБА_6 кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, а своїми показаннями викривити фактичні обставини справи, таким чином умисно увівши суд в оману.
Крім того, апелянт зазначає, що місцевий суд зробив передчасний та упереджений висновок про те, що в судовому засіданні не встановлено, а відтак і не доведено прокурором, що боєприпаси, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в сейфах для зберігання зброї, були придбані обвинуваченим ОСОБА_6 і належали останньому, а також зберігалися саме ним за цією адресою без передбаченого законом дозволу, враховуючи те, що він проживав за наведеною адресою спільно із сином ( ОСОБА_14 ) і колишньою дружиною ( ОСОБА_13 ), разом з тим не дослідивши всі обставини справи, обмеживши можливість сторони обвинувачення в поданні суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, шляхом зняття свідків сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Так, згідно з вимогами ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Частина 2 статті 17 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення має довести винуватість особи поза розумним сумнівом, тобто, у даному кримінальному провадженні поза розумним сумнівом мають бути доведені всі елементи, які є важливими для правової кваліфікації діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Для додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який сумнів у версії обвинувачення був спростований фактами, встановленими на підставі доказів, і єдиною версією, якою безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні.
Обов`язок всебічного дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може ігнорувати обставин, які встановлені під час судового розгляду, лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Встановлення в судовому розгляді таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення, є підставою для розумного сумніву в доведеності винуватості особи.
При цьому, відповідно до положень ст. 91, 92 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК випадках, - на потерпілого. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, сторона обвинувачення повинна була довести, що ОСОБА_6 вчиняв інкриміновані йому дії.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з положеннями ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:
- вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;
- кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;
- в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.1, 2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Згідно з принципом безпосередності дослідження показань, речей та документів, закріпленого ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.
Відповідно до ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Згідно ст.. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду кримінального провадження суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону, повно й усебічно розглянув обставини кримінального провадження, проаналізував зібрані органом досудового розслідування докази, які перевірив і належним чином оцінив, та дійшов правильного висновку, що обвинувачення ОСОБА_6 ґрунтується лише на припущеннях і не підтверджується об`єктивними, допустимими, достатніми доказами, отриманими в ході досудового слідства та наданими стороною обвинувачення суду, які ретельно досліджені, належно оцінені, детально викладені судом у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що з 1993 року має на зберіганні вогнепальну зброю, яку він отримав в подарунок від свого діда разом із деякими патронами та зберігав їх за адресою: АДРЕСА_2 . У 1997 році зброя, яка перебувала у нього на зберіганні, була викрадена зі згаданої квартири, при цьому деякі патрони залишились. У 2014 році він та його дружина із сином оформили нові дозволи на вогнепальну зброю, яку зберігали у відповідних сейфах в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаній квартири він проживає разом із колишньою дружиною ОСОБА_13 та сином ОСОБА_14 . У ході проведення обшуку були вилучені патрони з декількох сейфів та упаковані в один мішок, а ідентифікація патронів з кожного сейфу не здійснювалась. Він не може сказати, з якого з сейфів вони були вилучені та кому саме вони належать. Ним патрони куплялися виключно в магазинах, які здійснюють легальний продаж таких товарів.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено і знайшло своє відображення у вироку суду, що на обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, сторона обвинувачення послалася на:
- рапорт слідчого СВ ВП №2Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві та витяг з кримінального провадження № 0011178 від 8 вересня 2016 року, за змістом яких у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0003762 від 23 березня 2016 року, а саме, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено предмети, схожі на патрони (ас. 70-71 т.1);
- ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 4 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0003762, згідно з якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 (ас. 84-86 т.1);

- протокол обшуку від 8 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0003762, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 в ході проведення обшуку встановлено, що вказана квартира є трьохкімнатною. З коридору ліворуч знаходиться кімната № 1, у якій зліва направо знаходиться шафа, далі ліжко, з права під стіною тумбочка та стіл. На столі знаходиться сум(ш)ка чорного кольору, з якою ОСОБА_6 добровільно дістав та видав предмет схожий на пістолет, який містить надпис VALTRO mad MINI35, Cal. 35 Blank F02890-L з одного боку та з іншого боку ME For Export Only made in France. У вказаному предметі у рукоятці знаходиться обойма, в якій знаходиться шість предметів, схожих на ПНД-9, 9 мм. На цьому проведення огляду у кімнаті № 1 завершено. З коридору прямо знаходиться кімната № 2, в ході огляду якої встановлено, що зліва направо знаходиться крісло, диван, далі вихід на балкон, далі вздовж стіни знаходяться полиці з книжками, далі знаходиться скляний стіл з телевізором. На цьому проведення огляду у кімнаті № 2 завершено. В ході подальшого огляду з коридору знаходиться прохід до кухонної кімнати, в якому з лівої сторони знаходиться ніша, в якій знаходиться металевий сейф. Під час огляду металевого сейфу виявлено предмети, схожі на гвинтівки. Перший предмет, схожий на гвинтівку, має надпис «mparator XX2T 14-18319», другий предмет, схожий на гвинтівку, має надпис « НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , made in russia, 9822LR», надпис КІ ПР 2208 ЕКСМП-УОС. Крім цього у сейфі виявлено десять набоїв на металевій дужці, які мають маркування «270 L9». Далі у сейфі виявлено коробку білого, в якій знаходиться шість набоїв та червона коробка, в якій міститься 30 предметів, схожих на набої з маркуванням «R». Крім цього, у сейфі знаходиться коробка картонна зеленого кольору, в якій міститься 35 предметів, схожих на набої, які містять маркування «Rem». Крім цього у сейфі виявлено коричневу коробку, в якій знаходиться 34 предмети, схожих на набої, та коробка білого кольору з надписом «Mesko», в якому знаходиться п`ятнадцять предметів, схожих на набої з маркуванням «762*39, 14, 21». Коробка картонна, в якій знаходиться десять предметів, схожих на набої з маркуванням «270, 67». Крім цього, у сейфі виявлено чорний чохол, у якому предмет, схожий на пістолет, з маркуванням на ньому «GEOX Mad.635 Cal. 8 mm RA, номер НОМЕР_3 ». В середині вказаного предмету знаходиться обойма, а саме у рукоятці. У вказаній обоймі знаходиться чотири предмети, схожих на набої, з маркуванням «ТЕРЕН-3 8 mm». В ході проведення подальшого огляду встановлено, що далі знаходиться кухонна кімната. Під час проведення подальшого огляду з коридору направо знаходиться кімната № 3. В ході огляду кімнати № 3 встановлено, що зліва направо по колу знаходиться шафа, плазмовий стіл, диван, вихід на балкон, ліжко та шафа-купе. Біля шафи у куті виявлено металевий сейф, в ході огляду якого встановлено, що у ньому містяться наступні речі: три предмети, два з яких схожі на гвинтівки та один на автомат Калашнікова. Перший предмет, схожий на гвинтівку, має маркування «ЗМЗ 7119 В», другий предмет має надпис «ESCORT MAGNUM» номер НОМЕР_4 , made in Turkey by HATSAN Ams Company, третій предмет, схожий на автомат Калашнікова, має маркування «МКМ-072Сб, 7,62*39, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 » з однієї сторони та з другої сторони: 2014. Крім цього у сейфі виявлено предмет, схожий на пістолет, який має надпис «MARET» на звороті, крім цього на ньому міститься надпис «NУ 1994 1943». У вказаному предметі, схожому на пістолет, у рукоятці знаходиться обойма. Крім цього у сейфі виявлено ніж з чорною пластмасовою рукояткою, на лезі якого міститься надпис «Polumoia Shuand Rong Company», який знаходиться у чорному чохлі. Крім цього у сейфі виявлено три предмети, схожих на магазини для автомата Калашнікова. Крім цього у сейфі знаходиться предмет, схожий на металеву телескопічну палку, з чорною пластиковою ручкою, на якій міститься надпис «CRIMINAL POLICE», який знаходиться у чорному чохлі. Крім цього у ході проведення огляду у сейфі виявлено вісім картонних коробок, всередині яких знаходиться предмети, схожі на набої, по 20 штук у кожній загальною кількістю 160 штук. Крім цього у сейфі виявлено коробку чорного кольору, в якій знаходиться 25 предметів, схожих на патрони, з маркуванням на них «ТАКHО 12», коробка синя, в якій знаходиться п`ять предметів схожих на набої з маркуванням «12», один набій червоного кольору з маркуванням «12», один патрон червоного кольору з маркуванням «А91». Крім цього у сейфі виявлено коробку жовтого кольору з надписом «ТАХО», в якій знаходиться дванадцять предметів, схожих на набої, з маркуванням «16». Крім цього у сейфі виявлено дві коробки білого кольору з надписом «Картеч 12». В одній коробці знаходиться 10 предметів, схожих на набої, з маркуванням «12». В другій коробці знаходиться вісім предметів, схожих на набої, з маркуванням «12». В ході проведення обшуку вищеперерахована зброя, набої, ніж та металева палиця були поміщені до поліетиленових пакетів і опечатані бірками з підписами понятих. На цьому проведення обшуку завершено (ас. 87-100 т.1);
- висновок експерта № 838 у кримінальному провадженні № 0003762, відповідно до якого з числа наданих на дослідження патронів, які було виявлено та вилучено 8 серпня 2016 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 :
- 30 патронів належать до боєприпасів - є мисливськими патронами калібру 7,62x39 мм з кулею зі свинцевим осердям, які виготовлено промисловим способом фірма «Мезсо», м. Скаржисько-Каменна, Польща, виготовлені у 2014 році;
- 300 патронів належать до боєприпасів - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, споряджені кулею «ПС» зі сталевим осердям, зразка 1943 року, що виготовлені промисловим способом на Луганському патронному заводі у 1967 році - 180 патронів, на Клімовському патронному заводі у 1988 році - 35 патронів, на Тульському патронному заводі у 1990 році - 85 патронів;
- 5 патронів належать до боєприпасів - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм зразка 1943 року, споряджені кулею «Т-45», що виготовлені промисловим способом на Клімовському патронному заводі у 1991 році;
- 13 належать до боєприпасів до короткоствольоної гладкоствольної вогнепальної зброї, калібру 9 мм Р.А., виготовлені саморобним способом, шляхом спорядження капсульованої гільзи шумового патрону калібру 9 мм Р.А., виробництва фірми «Sellier&Bellot» м. Влашім, Чехія, порохом (маса 0,32 г.) та кулею з еластичного матеріалу білого кольору діаметром 9,5 мм, масою 0,55 г;
- 1 патрон не належить до боєприпасів до вогнепальної зброї - є сигнальними патроном калібру 26 мм, споряджений однією зіркою білого вогню, що виготовлений промисловим способом, на Красонозаводському хімічному заводі у 1991 році, СРСР;
- 65 патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм (.22 «LongRifle» (LR), що виготовлені промисловим способом, фірма «Remington ArmsCo., Inc.», Arkansas, USA, (Ремінгтон, штат Арканзас, США) - 40 патронів, фірми «Geco» (GustavGenschow&co, RUAGAmmotec, Furth, Germany), (Густав Геншов і компанія, корпорація «RUAGAmmotec», місто Фюрт, Німеччина) - 25 патронів;
- 11 патронів не належать до боєприпасів - є пістолетними патронами «ПНД 9» калібру 9 мм Р.А., виготовлено промисловим способом, ТОВ «Ерма - Інтер», місто Київ, Україна, що призначені для придушення агресивності нападаючого шляхом болючої дії за рахунок кінетичної енергії еластичної кулі, а також для проведення тренувальних занять і відпрацювання навичок поводження зі зброєю;
- 6 патронів не належать до боєприпасів є сигнальними (шумовими) пістолетними патронами калібру 8 мм, які виготовлено промисловим способом, ТОВ «Еколог», м. Київ, Україна;
- 10 патронів не належать до боєприпасів - є газовими пістолетними патронами калібру 8 мм, які виготовлено промисловим способом, ТОВ «Еколог», м. Київ, Україна;
- 55 патронів належать до боєприпасів до гладкоствольної вогнепальної зброї - є мисливськими рушничними патронами 12-го калібру, з них:
- 15 патронів споряджено множинним метальним снарядом (картеч) діаметром 7,8 мм, 1 патрон споряджено множинним метальним снарядом (шротом) діаметром 3,9 мм, патрони виготовлено промисловим способом, фірма «CHEDDITE», (ViadelGiaggiolo, 189, Livorno- Italy), місто Ліворно, Італія;
- 25 патронів споряджено кулями «Діаболо», 5 патронів споряджено множинним метальним снарядом (картеч) діаметром 8 мм, патрони виготовлено промисловим способом, фірма «ТАКНО», вул. Баку, місто Херсон, Україна;
- 8 патронів споряджено кулями «Monolit28», які виготовлено промисловим способом, фірма «D Dupleks» (Brivibas street197, Riga, Latvia), (вул. Бривібас, місто Рига, Латвія);
- 1 патрон виготовлено споряджено множинним метальним снарядом (шротом), патрон виготовлено промисловим способом;
- 20 патронів належать до боєприпасів до гладкоствольної вогнепальної зброї - є мисливськими рушничними патронами 16-го калібру, які споряджено множинним метальним снарядом (шротом) діаметром 5 мм, що виготовлені промисловим способом, фірма «ТАКНО», вул. Баку, місто Херсон, Україна;
-3 патрони належать до боєприпасів до гладкоствольної вогнепальної зброї - є шротовими пістолетними патронами калібру .35 Gren, які споряджено множинним метальним снарядом (шротом) діаметром 1,25 мм, що виготовлені промисловим способом;
- встановити чи належить 1 патрон до боєприпасів не представилось можливим.
З числа наданих на дослідження 520 патронів: 519 патронів до стрільби придатні, 1 патрон не придатний до стрільби (ас. 108-122 т.1).
- постанову слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 9 вересня 2016 року про визнання речовими доказами відповідних патронів у кримінальному провадженні № 0011178 від 8 вересня 2016 року (ас. 123-124 т. 1);

- протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11 листопада 2016 року в рамках кримінального провадження № 0003762, відповідно до якого зафіксовано розмову між окремими особами та ОСОБА_6 (ас. 157-171 т.1).

Наведені докази досліджені безпосередньо в судовому засіданні та їм судом надана відповідна оцінка.

Оцінюючи допустимість доказів, наданих стороною обвинувачення, суд першої інстанції звернув увагу на те, що відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яке згідно зі ст. 214 КПК України розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відомості про кримінальне правопорушення в рамках кримінального провадження № 0011178 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 вересня 2016 року.
Судом першої інстанції встановлено, що фактичні дані, що містяться у протоколі обшуку від 8 вересня 2016 року, у висновку експерта № 838, отримані в межах іншого кримінального провадження (№ 0003762), а питання щодо виділення відповідних матеріалів в окреме провадження, зокрема № 0011178, в рамках якого і повідомлено про підозру ОСОБА_6 (з подальшим обвинуваченням), органом досудового розслідування не вирішувалось у належний процесуальний спосіб (в порядку ст. 217 КПК України), у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав такі докази недопустимими.
Щодо протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11 листопада 2016 року, то, визнаючи даний доказ недопустимим, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний доказ у кримінальному провадженні № 0011178 отриманий з порушенням передбаченої законом процедури, передбаченої ст. 257 КПК України, оскільки негласні слідчі (розшукові) дії проведені під час досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні, і ухвала слідчого судді про надання дозволу на використання вказаного доказу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 стороною обвинувачення суду не надана. Водночас, такої ухвали надано суду не було, а отже суд відповідно до ст. 89 КПК України визнає і такий доказ недопустимим (як отриманий з порушенням передбаченої законом процедури).
З приводу інших доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує обвинувачення ОСОБА_6 , суд першої інстанції, з посиланням на практику ЄСПЛ, дійшов висновку про недопустимість вказаних доказів, оскільки допустимі самі по собі докази у цьому кримінальному провадженні, які отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.
Водночас, місцевий суд визнав належними та допустимими доказами показання свідків зі сторони захисту колишньої дружини й сина обвинуваченого, відповідно до яких зазначені свідки підтвердили факт спільного проживання з обвинуваченим ОСОБА_6 за адресою розташування квартири, де проводився обшук (адреса: АДРЕСА_2 ). Проте, суд першої інстанції врахував, що показання зазначених свідків жодним чином не впливають на наведений висновок суду щодо наявних грубих процесуальних порушень при формуванні доказової бази у цьому кримінальному провадженні.

Окремо суд першої інстанції врахував, що в судовому засіданні не встановлено, і прокурором не доведено, що боєприпаси, які вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в сейфах для зберігання зброї, були придбані саме обвинуваченим ОСОБА_6 і належали останньому, а також зберігалися саме ним за цією адресою без передбаченого законом дозволу, враховуючи те, що проживав він за наведеною адресою спільно із сином ( ОСОБА_14 ) і колишньою дружиною ( ОСОБА_13 ), які також мали оформлений дозвіл на зброю.
Місцевий суд дійшов висновку, що відомості, які зазначені в обвинувальному акті, носять сумнівний характер, що не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а тому визнав недоведеним, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з чим останнього виправдав.

Таким чином, на переконання колегії суддів, всупереч доводів апеляційної скарги, зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що суд у своєму рішенні навів детальний аналіз досліджених ним доказів, у тому числі й тих, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, і зазначив мотиви, виходячи з яких він узяв до уваги одні докази та відкинув інші, а також зазначив конкретні процесуальні порушення, що потягли за собою визнання окремих доказів недопустимими, і дійшов обґрунтованого висновку про виправдання ОСОБА_6 у скоєнні злочину, вказавши у мотивувальній частині вироку правові підстави виправдання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
За загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише у розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч. 3 ст. 214, ч. 8 ст. 223, ст. 219 КПК).
Предмети, вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження (ст. 236 КПК). Виявлення вказаних предметів може стати підставою для ініціювання початку кримінального провадження та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ухвалоюслідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 4 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0003762 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .
У межах вказаного кримінального провадження 8 серпня 2016 року за адресою проживання ОСОБА_6 проведений обшук.
Надалі слідчим 8 серпня 2016 року в межах кримінального провадження № 0003762 винесено постанови про призначення експертиз, за результатами проведення яких у подальшому отримано висновки експертів.
Лише після цього 8 вересня 2016 року на підставі рапорту слідчого ОСОБА_15 від 7 вересня 2016 року за результатами проведення в ході розслідування кримінального провадження № 0003762 від 22 березня 2016 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , у ході якого були виявлені та вилучені предмети, схожі на патрони, внесені в ЄРДР за № 0011178 відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України відносно ОСОБА_6 ..
При цьому рапорт слідчого у розумінні вимог КПК України не є доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки є процесуальним документом, на підставі якого внесені відомості до ЄРДР.
Таким чином, зазначені вище слідчі дії проведено поза межами кримінального провадження № 0011178 за ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому з матеріалів кримінального провадження встановлено, та не спростовано прокурором під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції, що зазначені кримінальні провадження об`єднувались, або з кримінального провадження № 0003762 виділялись матеріали у кримінальне провадження № 0011178, що свідчить про те, що обшук, висновки експерта, постанова про визнання вилучених предметів речовими доказами проведені у межах іншого кримінального провадження, що безумовно і поставило під сумнів законність зібрання та отримання таких доказів, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції.

За встановлених обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав зазначені докази недопустимими.

Окрім того, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції обґрунтовано визнано недопустимими доказами матеріали за результатами проведення НСРД.
Так, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що у кримінальному провадженні № 0003762 від 22 березня 2016 року проводились негласні слідчі (розшукові) дії, за результатами проведення яких був складений протокол від 11 листопада 2016 року, який був наданий під час судового розгляду в суді першої інстанції у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України прокурором, як доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
З журналу та технічного запису судового засідання від 8 липня 2019 року встановлено, що матеріали НСРД стороні захисту відкривались, а ухвали - не відкривались, оскільки знаходяться у матеріалах іншого кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КПК України якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.
Ухвала слідчого судді про можливість використання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 інформації, отриманої за результатами проведення НСРД в іншому кримінальному провадженні, у матеріалах провадження відсутня, як і не надана прокурором ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій, а відтак зазначені докази у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 отримані з порушенням норм КПК України, у зв`язку з чим на підставі ст.ст. 86, 89 КПК України є недопустимими доказами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновку суду першої інстанції щодо визнання ряду доказів недопустимими в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

Що стосується доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі, то колегія суддів вважає їх непереконливими, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частиною 3 ст. 23 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду 9 грудня 2016 року (супровідний лист, аркуш без номеру).
Під час судового розгляду в судовому засідання 8 лютого 2017 року судом встановлено порядок дослідження доказів: допит свідків обвинувачення, дослідження письмових доказів у справі, допит свідків захисту, дослідження документів, наданих стороною захисту, допит обвинуваченого.
Згідно матеріалами провадження судом відповідно до вимог КПК України приймались заходи для виклику до суду свідків обвинувачення та у зв`язку з неявкою свідків у судовому засіданні 7 лютого 2019 року за клопотанням прокурора змінено порядок дослідження доказів у кримінальному провадженні: досліджені письмові докази, надані прокурором, та задоволено клопотання сторони захисту про допит свідків, та прийнято рішення про допит свідків сторони захисту після допиту свідків сторони обвинувачення. В наступному судовому засіданні здійснено допит свідків сторони захисту, свідки сторони обвинувачення в судове засідання не з`явились.
В судовому засіданні 19 лютого 2020 року прокурором заявлено про неможливість явки до суду свідка ОСОБА_12 у зв`язку з зайнятістю у проведенні слідчих дій, у зв`язку з чим судом відкладено судовий розгляд для виклику свідка сторони обвинувачення. Однак, у наступні судові засідання стороною обвинувачення явка свідка не забезпечена, і прокурором в судовому засідання 24 травня 2022 року зазначено про те, що не вдалося встановити місце знаходження свідка, у зв`язку з чим прокурор клопотав про чергове відкладення судового розгляду.
Таким чином протягом тривалого часу стороною обвинувачення не забезпечено явку свідків обвинувачення до суду, що спростовує доводи прокурора про порушення судом положень ст. 22 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги показання свідків зі сторони захисту - колишньої дружини й сина обвинуваченого, які, на думку прокурора, є зацікавленими особами, то на спростування висновків суду про те, що показання вказаних свідків є належними і допустимими; не впливають на висновок суду про недопустимість доказів сторони обвинувачення; прокурором будь-яких даних не надано.
При цьому прокурором не наведено будь-яких об`єктивних даних та доказів і на спростування висновку суду першої інстанції про те, що боєприпаси, які вилучені у сейфах для зберігання зброї, придбані саме обвинуваченим ОСОБА_6 , належали йому та зберігалися саме ним за адресою проживання без передбаченого законом дозволу, з урахуванням того, що ОСОБА_6 проживав за вказаною адресою спільно із сином і колишньою дружиною, які також мали оформлений дозвіл на зброю.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про відсутність у матеріалах кримінального провадження звукозаписів судових засідань від 7 жовтня 2019 року та 24 травня 2022 року, то колегія суддів звертає увагу на те, що прокурором не наведено, яким чином відсутність аудіозапису судових засідань за вказані числа впливає на законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, якщо згідно з даними журналів судового засідання судове засідання 7 жовтня 2019 року відкладено за клопотанням прокурора ОСОБА_16 , який вказав про відсутність на час судового засідання у нього повноважень у даному кримінальному провадженні (ас. 177 т.1), а судове засідання 24 травня 2022 року відкладено знову ж таки за клопотанням прокурора ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу, і обставини, які зафіксовані в журналі судового засідання від 24 травня 2022 року прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються. Стороною захисту під час апеляційного розгляду обставини проведення судових засідань у зазначені дати, зафіксовані у журналах судових засідань, не оспорюються.
За встановлених обставин колегія суддів доходить висновку, що відсутність аудіозапису судових засідань від 7 жовтня 2019 року та 24 травня 2019 року є порушенням, проте, не є настільки істотним, що безумовно тягне за собою скасування вироку.

Аналізуючи та оцінюючи наявні у справі докази, як кожний окремо, так і в сукупності, колегія суддів доходить такого висновку.
Згідно положень статті 62 Конституції України, ст.. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це положення передбачено й пунктом 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якому зазначено, що кожний обвинувачений у скоєнні кримінального злочину вважається невинуватим до тих пір, поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

З огляду на встановлені під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції фактичні обставини провадження, на підставі дослідження всіх наданих сторонами доказів і неможливості отримання нових, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виправдання ОСОБА_6 з підстав недоведення, що у діянні ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Будь-якихінших доказів, які б були належними, допустимими та достатніми, стороною обвинувачення не надано, та в судовому засіданні таких даних не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду є законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ _______________________ _______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4