Номер провадження: 11-сс/813/481/23
Справа № 497/2144/22, 1-кс/497/183/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 28.02.2023, у кримінальному провадженні №0000014, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2022,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоноармійське, Болградського району, Одеської області, громадянина України, з середньої освітою, не працюючого, зі слів перебуваючого у цивільному шлюбі, утриманців не має, інвалідом не являється, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 31.08.2004 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 28.02.2023 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначено до 15:50 години 25 квітня 2023 року.

Одночасно визначено розмір застави у межах 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 322080,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в ухвалі слідчого судді відсутній аналіз та належна оцінка матеріалам, наданим до клопотання щодо наявності обґрунтованої підозри. Вказує, що в ухвалі слідчого судді не встановлено та не вказано достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Також зазначає, що встановлений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного. ОСОБА_7 на даний час не має постійного заробітку, не має можливості розпоряджатися своєю власністю. Крім того, вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання та реєстрації, соціальні зв`язки, цивільну дружину, з якою вони проживають двадцять років без реєстрації шлюбу.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або застави у значно меншому, помірному для підозрюваного розмірі 53680 грн.

Прокурор був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяву про відкладення розгляду справи не подавав, у зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони обвинувачення.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисницю, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.02.2023, який підтвердив причетність ОСОБА_7 до збуту наркотичних засобів (а.с. 11-12);

- протоколом отримання добровільно наданого предметі від 15.02.2023, відповідно до якого від свідка ОСОБА_10 отримано куплену ним у ОСОБА_7 рослинну речовину (а.с. 9-10);

- висновком експерта № СЕ-19/116-23/2607-НЗПРАП від 23.02.2023, згідно якого отримана речовина від ОСОБА_10 є особливо небезпечним наркотичним засобом, вагою 28,47 гр. (а.с. 11-14);

- протоколом обшуку від 25.02.2023 за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено і вилучено у тому числі наркотичного засобу канабісу, приблизною вагою 30 грамів (а.с. 16) та іншими доказами зібраними у зазначеному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд, вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст. 87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Викладене, всупереч доводам апеляційної скарги, свідчить про достатність підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Так ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні тяжкого злочину,за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

Апеляційний суд погоджується з тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 матиме змогу незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки особи, які придбали наркотичний засіб є свідками у даному кримінальному провадженні та проживають у одному районі.

При цьому матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином України, з середньою освітою, не працює, зі слів перебуває у цивільному шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, що свідчить про наявність у нього досить стійких соціальних зв`язків.

Проте обставини та характер вчиненого підозрюваним інкримінованого йому злочину не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію на даному етапі.

Таким чином, стороною обвинувачення доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність існування ризиків колегія суддів визнає необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги сторони захисту про непомірність визначеного розміру застави, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий у поданому до суду першої інстанції клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Натомість в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя навів положення закону та обставини, які необхідно враховувати при визначені розміру застави та в подальшому пославшись на те, що застава у визначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків прийшов до висновків на необхідність її визначення саме у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вийшов за межі клопотання слідчого у зв`язку з чим прийняте рішення в частині визначення розміру застави є очевидно помилковим.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягали у недотриманні вимог ст. 182 КПК України та визначення розміру застави за межами визначеними у клопотанні вказують на допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та необхідність скасування ухвали.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розгляду клопотання слідчого, апеляційний суд виходить з того, що з урахуванням ступеня тяжкості злочину, у якому останній підозрюється, його ролі на час вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, що ставить під загрозу життя та здоров`я людей і можливих наслідків вчинення такого правопорушення, а також зазначених вище даних про особу підозрюваного, існують виключні обставин, які б вказували на необхідність обрання запобіжного заходу лише у вигляді тримання під вартою з визначенням застави зазначеної у поданому клопотанні.

Вирішуючи питання, щодо розміру застави апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного, наявність певних міцних соціальних зв`язків, матеріальне становище та приходить до висновку про можливість визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720 гривень.

На думку апеляційного суду, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та не буде непомірним для підозрюваного, членів його сім`ї та близьких родичів.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши підозрюваному розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 7, 9, 24, 183, 184, 194, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргузахисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 28.02.2023, у кримінальному провадженні №0000014, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2022,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 28.04.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Отримувач: Одеський апеляційний суд, Код ЄДРПОУ отримувача: 42268321; р/р UA1086720; банк: ДКСУ в м. Київ; МФО 820172.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти тапокласти на підозрюваного ОСОБА_7 . строком до 28.04.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками по даній справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 або заставодавцю наслідки невиконання обов`язків передбачених ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4