Провадження № 1-кп/161/279/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 28 лютого 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000990 від 25 червня 2022 року

про обвинувачення :

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Луцьк Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із професійно технічною освітою, не працюючого, раніше судимого: 27 січня 2022 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки, -

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 25 червня 2022 року, близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи біля кіоску «Фрукти» №176, який розташований на території «Північного ринку», що по вулиці Домни Гордіюк, 49, у місті Луцьк, Волинської області, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, відкрито викрав фрукти, які знаходились на прилавку, а саме: одну диню вагою 3 кг., вартістю 228 гривень 38 копійок та банани вагою 2 кг. вартістю 106 гривень 25 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 334 гривень 63 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , інкримінуються умисні протиправні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.4 ст. 186 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно вчинив вказане кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинуваченні, щодо міри покарання просив не карати обвинуваченого суворо, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 186 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжчого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття, добровільне відшкодування заподіяних збитків, оскільки такі обставини встановлені в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував шкоду потерпілому , який не наполягав на суворій мірі покарання. Однак неодружений, непрацюючий, раніше судимий.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2022 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив новий тяжкий корисливий злочин під час іспитового строку, що свідчить про те, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а відтак суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі із застосування положень ст. 71 КК України.

Суд призначає обвинуваченому покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується, у виді позбавлення волі, із врахуванням положень ст.69-1 КК України, оскільки враховує, що він повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, у вчиненні якого щиро розкаявся, думку потерпілого, який претензій майнового чи матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, з урахуванням того, що обвинувачений вчинив злочин у короткий проміжок часу після засудження, в період іспитового строку, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та небажання стати на шлях виправлення.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому підлягає залишенню без змін у вигляді застави. Після набрання вироком суду законної сили застава підлягає поверненню заставодавцю відповідно до вимог ч.11 ст.182 КПК України, яка передбачає, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, суд здійснює зарахування строку попереднього ув`язнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання, із врахуванням ст.69-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області 27.01.2022, визначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 ( сім) років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити у виді застави.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання, тобто моменту затримання.

Речові докази у справі, а саме:

- оптичний ДВД -Р диск зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-залишки однієї дині та п`яти бананів повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Після вступу вироку в законну силу, заставу в розмірі 49620 ( сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень , внесену на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м.Київ МФО 820172 повернути заставодавцю.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.06.2022 по 15.07.2022, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1