ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/126/23 Справа № 712/2232/23 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

слідчий ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.03.2023 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000039 від 3101.2023, за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.03.2023 клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000039 від 31.01.2023 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України задоволено та накладено арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Redmi Note 9 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з СІМ?карткою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та мобільний телефон «Redmi 4», сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з СІМ-карткою НОМЕР_7 .

Задовольняючи вказане клопотання слідчий суддя виходив з того, що є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди й накладення арешту на майно має на меті забезпечення його схоронності, як речових доказів, призначення та проведення відповідних експертиз, для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, встановлення істини у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді власник майна ОСОБА_7 , вважаючи її незаконною, необґрунтованою, невмотивованою подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і постановити нову про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна повністю.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що захисник скаржника отримала копію оскаржуваної ухвали 13.03.2023, який є останнім днем подачі апеляційної скарги на дану ухвалу й до початку апеляційного розгляду апеляційну скаргу буде доповнено.

В доповнені до своєї апеляційної скарги власник майна ОСОБА_7 зазначив, що задоволене слідчим суддею клопотання не відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України, його задоволення призведе до порушення таємниці листування, що є втручанням в особисте життя скаржника. Вказані дії він кваліфікує як втручання у мирне володіння майном та порушення права власності на арештоване судом майно. Зазначає, що при розгляді даного клопотання в суді першої інстанції прокурором не було надано постанову судді про включення його в відповідну групу прокурорів , що виключало можливість його участі у розгляді клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Відділом нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000039 від 31.01.2023 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, досудове розслідування якого проводить слідчий відділ Управління Служби безпеки України в Черкаській області.

Установлено, що відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України» № 1934 ХІІ від 06.12.1991 (зі змінами), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК та СП) структурно входять до складу Збройних Сил України, є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. У своїй діяльності ТЦК та СП керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами та Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (зі змінами) (далі Положення). Відповідно до частин 8 11 Положення, на ТЦК та СП покладаються завдання та обов`язки, пов`язані з виконанням законодавства України з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У матеріалах, що стали підставами для реєстрації кримінальних правопорушень в Єдиному реєстрі досудових розслідувань наявні пояснення працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про функціонування в месенджерів «Телеграм» закритих груп (вхід в які здійснюється за запрошенням та за погодженням з адміністраторами) « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (згодом перейменована на «Запрошення Черкаси»), «Повістки м.Сміла» та групи (каналу) « ІНФОРМАЦІЯ_6 », учасники яких шляхом надсилання текстових та ілюстративних повідомлень розголошують інформацію про час, дату та місце здійснення працівниками ТЦК та СП призовної роботи (вручення повісток), що сприяє ухилянню громадянами України призовного віку від виконання військового обов`язку, визначеного Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», та перешкоджає законній діяльності ТЦК та СП. Тобто, згідно з матеріалами, учасники та адміністратори указаних груп вчиняють злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Факти таких діянь підтверджуються проведеними у даному кримінальному провадженні слідчими діями: оглядами переписок у названих групах, допитами свідків, документами.

02.03.2023 на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання речей ОСОБА_11 , а саме комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, карток операторів мобільного зв`язку, за допомогою яких ОСОБА_11 адмініструє групу «Повістки м.Сміла», використовуючи при цьому логін « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

У ході обшуку виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон «Redmi Note 9 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з СІМ?карткою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

2) мобільний телефон «Redmi 4», сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з СІМ-карткою НОМЕР_7 .

Під час обшуку проведено первинний огляд зазначених речей, завдяки чому встановлено, що на момент проведення обшуку вказані телефони перебували в користуванні чоловіка ОСОБА_11 громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовувались ним для доступу та адміністрування групи «Повістки м.Сміла», на номер НОМЕР_7 зареєстрований логін « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Таким чином, указані речі є матеріальними об`єктами, які ймовірно були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відповідно до постанови слідчого від 02.03.2023 вони визнані речовими доказами.

На теперішній час вирішується питання про проведення оглядів, досліджень, експертиз вилучених речей.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, якими є зазначені вилучені під час обшуку речі, виникла необхідність у накладенні на них арешту, про що просить у клопотанні прокурор.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що мобільний телефон «Redmi Note 9 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з СІМ?карткою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та мобільний телефон «Redmi 4», сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з СІМ-карткою НОМЕР_7 відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та являються предметом досудового розслідування, яке може мати істотне значення в ході його розслідування, відтак накладення арешту майна може запобігти ризикам його знищення та втраті вагомих доказів кримінального провадження й потреби досудового розслідування на даному етапі виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою старшого слідчого від 02.03.2023 року правомірно визнане речовими доказами (а.с.8).

Слідчий суддя вірно вказав, що зазначене вище вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, а тому існують об`єктивні підстави для накладення арешту на вилучене майно.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено, відповідно, доводи представника власника майна про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Інші доводи на які посилається апелянт не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Таких істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.03.2023 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000039 від 3101.2023, за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач :

Судді :