ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/356/22 (1-кс/630/72/22) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/640/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Люботинського районного суду Харківської області від 17 вересня 2022 року про залишення без задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000104 від 16.09.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було залишено без задоволення Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000104 від 16 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Постановлено звільнити ОСОБА_8 з під варти в залі суду.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що ОСОБА_10 має статус депутата місцевої ради.

Згідно складеного керівником обласної прокуратури повідомлення про підозру від 16 вересня 2022 року, як процесуального документа в цілому, безпосереднє вручення ОСОБА_8 тексту повідомлення про підозру, тобто доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру, було здійснено з порушенням вимог ст. 481 КПК України.

Так в тесті повідомлення про підозру відсутнє доручення керівника обласної прокуратури іншим прокурорам, з числа тих, які включені у групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000104 постановою заступника керівника Харківської окружної прокуратури; а фактичне вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру було здійснено 16 вересня 2022 року старшим слідчим СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 .

Допущене порушення свідчить про те, що ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру у встановленому ст.ст. 276-279 КПК України порядку. Таке порушення виключає набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного, визначеного ст. 42 КПК України.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 14.11.2022 року.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованою.

Вказує, що єдиним мотивом залишення відповідного клопотання без задоволення, на думку слідчого судді стало вручення ОСОБА_8 підозри неуповноваженою собою.

При цьому питання наявності доручення від керівника обласної прокуратури на вручення підозри слідчим суддею не з`ясовувалось.

На думку апелянта, суд вийшов за межі повноважень, передбачених ч.1 ст.194 КПК України та фактично розглянув доводи сторони захисту щодо оскарження самого повідомлення про підозру, що на даній стадії процесу не передбачено законом.

Наголошує на тому що ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, якій просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту клопотання про обрання запобіжного заходу та ухвали слідчого судді вбачається що 17 вересня 2022 року до місцевого суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Так, відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 є депутатом Кам`янської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області VІІІ скликання 2020-2025 років. З огляду на це до ОСОБА_8 підлягає застосуванню особливий порядок кримінального провадження, передбачений гл. 37 КПК України.

Зокрема, письмове повідомлення про підозру депутату місцевої ради повинно здійснюватися Генеральним прокурором України, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 481 КПК України, Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті.

Натомість, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 складене та підписане керівником Харківської обласної прокуратури, фактично вручено підозрюваному 16 вересня 2022 року старшим слідчим СВ відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 без передбаченого законом доручення.

За викладених обставин, слідчим суддею зроблено висновок про порушення процедури вручення повідомлення про підозру, та як наслідок - про відсутність у ОСОБА_8 статусу підозрюваного.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З наведених положень закону слідує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Однак, наявність в матеріалах кримінального провадження письмового повідомлення про підозру, обґрунтованого посиланням на певні докази, саме по собі не дає підстав для встановлення наявності або відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення в розумінні вимог ст. 194 КПК України.

Із системного аналізу норм глави 22 КПК України вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі можна умовно поділити на такі етапи:

1) прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з частиною першою статті 276 КПК України, дотримання процесуальних гарантій під час проведення тих чи інших слідчих або оперативно-розшукових дій або застосування запобіжних заходів, які вчинялись до моменту здійснення такого повідомлення;

2) вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених статтею 277 КПК України, та його підписання;

3) доведення інформації до відома особи, щодо якої прийнято рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту згідно з вимогами статті 278 КПК України.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчим суддею було встановлено, що останній є депутатом Кам`янської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Депутати місцевої ради належать до категорії осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження згідно зі статтею 480 КПК України. Однією зі складових особливого порядку кримінального провадження щодо зазначених осіб є процедура здійснення повідомлення про підозру.

Глава 22 КПК України регулює питання щодо порядку вручення письмового повідомлення про підозру, де законодавець, окрім термінів «здійснюється» та «складається», вживає також термін «вручається» в контексті повідомлення про підозру (ч. 1, 2 ст. 278 КПК України).

За загальним правилом, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором (ч.1ст. 277 КПК України). Однак, в ст. 276 КПК зазначено, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, письмове повідомлення про підозру депутату місцевої ради здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 481 КПК України, Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті, у порядку, передбаченому частинами першою і другою статті 278 цього Кодексу.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про порушення процедури вручення ОСОБА_8 письмового повідомлення про підозру, передбаченої ч. 2 ст. 481 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Встановивши наявність таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прийняв рішення про залишення без задоволення клопотання слідчого, звільнивши ОСОБА_8 в залі суду, мотивуючи таке рішення відсутністю доказів про набуття останнім статусу підозрюваного.

Колегія суддів вважає обґрунтованими такі висновки слідчого судді та зазначає, що додаткова гарантія у вигляді встановлення спеціальної процедури здійснення повідомлення про підозру певним категоріям осіб полягає у сукупності трьох обов`язкових елементів: перевірці підстав, складанні та підписанні повідомлення визначеними законом суб`єктами, та подальшому врученні письмової підозри уповноваженими особами.

Відповідно, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим і невід`ємним етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру, а отже, є обов`язковим елементом поняття «обґрунтованої підозри» в розумінні статті 177 КПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 536/2475/14-к, провадження 13-34кс19.

Враховуючи, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 складено та підписано керівником обласної прокуратури, проте вручене без його доручення старшим слідчим СВ відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 481 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що у даному кримінальному провадженні станом на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу була відсутня обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність якої є обов`язковою умовою при обранні запобіжного заходу.

Зазначене є підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Люботинського районного суду Харківської області від 17 вересня 2022 року про залишення без задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000104 від 16.09.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді