ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , представника сектору ювенальної превенції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Устилузької міської ради ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000725 від 13.12.2022 року відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Устилуг, Володимирського району, Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не судимого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361, ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 07.12.2022 о 11 годині 19 хвилин, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, діючи умисно, шляхом незаконного використання мобільного додатку «Monobank» здобув доступ до банківської картки емітованої в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , використовуючи свій мобільний телефон марки «Sumsung A03S», S/N: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , в котрий вмонтовано його власну картку мобільного оператора зв`язку «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_5 , через який ОСОБА_9 напередодні авторизувався, та отримав інформацію про свій поточний стан рахунку, що відповідно до ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею, та призвело до витоку інформації.

Крім цього,він же, 07.12.2022 о 11 годині 19 хвилин, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX), шляхом вільного доступу, за допомогою мобільного додатку «Monobank» з банківської картки, емітованої в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , використовуючи свій мобільний телефон марки «SumsungA03S», S/N: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , у який вмонтовано його власну картку мобільного оператора зв`язку «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_5 , через котрий ОСОБА_9 напередодні авторизувався, таємно викрав, перерахувавши грошові кошти в сумі 16 622 гривень, перевівши їх двома операціями о 10 годині 56 хвилин в сумі 622 грн., та о 11 годині 19 хвилин в сумі 16 000 грн., на свій рахунок № НОМЕР_6 , емітований в АТ КБ «Приватбанк», завдавши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Кримінальна відповідальність за вказані злочини передбачена ч.1 ст.361 КК України, а саме за несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку інформації, та за ч.4 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнає повністю. Пояснив, що 06.12.2022 на запрошення потерпілого, приїхав у с.Дарницьке, Володимирського району, зустрілись, розпивали спиртне, залишився у нього ночувати. Наступного дня, під час спілкування, потерпілий попросив у нього телефон, з якого авторизувався у мобільному додатку «Monobank» й перевірив свій банківський рахунок, однак повертаючи телефон, вказаний додаток не закрив, у зв`язку з чим обвинувачений побачив на рахунку карток велику суму грошей, які вирішив перекинути на свій рахунок. З першої картки скинув 622грн, а з другої 16000грн. Потерпілий був поряд, але нічого того не бачив. В той же день обвинувачений повернувся до м.Володимир, де скориставшись банкоматом «Приватбанк», розташованим біля Автостанції, перевів у готівку 6000грн, а через банкомат «Ощадбанк», розташованого біля Центрального ринку, перевів у готівку ще 10 000грн, які поступово витратив на власні потреби. Потерпілий йому не дзвонив та не казав повернути гроші. Через тиждень до нього додому прийшли працівники поліції, вилучили телефон та склали відповідні документи. Додав, що усвідомлював, що його дії є кримінальним злочином, на теперішній момент змінив своє ставлення до вчиненого, щиро кається у скоєному, частково відшкодував потерпілому спричинену шкоду. Проживає з дідусем, ще має двох сестер, які також позбавлені батьківської опіки, з навчального закладу виключений, ніякої соціальної допомоги не отримує, тимчасово, перебував на роботі в Києві.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений є особою, яка позбавлена батьківського піклування, навчався у центрі, зарекомендував себе негативно, систематично порушував дисципліну, уроки не відвідував за що був відрахований. Разом з тим, якщо у хлопця з`явиться бажання виправитись, він може бути поновлений у навчанні для отримання в майбутньому професії, у зв`язку з чим просить суд дати обвинуваченому цю можливість і обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Позов щодо претензій матеріального та морального характеру не заявив. Покарання просив призначити на розсуд суду.

Суд у порядку ст. 325 КПК України вирішив провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.

На підтвердження встановлених судом обставин, під час судового розгляду судом були безпосередньо досліджені в порядку ст.94 КПК України подані сторонами кримінального провадження докази, а саме:

Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000725 від 13.12.2022 року, якого вбачається, що 07.12.2023, близько 11-19год, неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, шляхом незаконного використання мобільного додатку «Монобанк», зробив доступ до банківської картки ОСОБА_9 , що призвело до витоку інформації, та таємно викрав грошові кошти в сумі 16600грн, котрі перерахував з картки ОСОБА_9 на свою банківську картку.

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.12.2022р. якім зафіксовано, що ОСОБА_9 звернувся із заявою у поліцію про те, що 07.12.2022, близько 11год 20хв, ОСОБА_5 , знаходячись в будинку №19, с.Дарницьке, Володимирського району, шляхом незаконного використання мобільного додатку «Монобанк» здобув доступ до банківської картки № НОМЕР_7 належної ОСОБА_9 , що призвело до витоку інформації та подальшого зняття його коштів в сумі 16622грн.

Квитанція №4151-К21С-4С4М-16Х0 від 07.12.2022 з якої вбачається, що відправник ОСОБА_9 , рахунок відправника: НОМЕР_8 , Банк одержувач: Приватбанк, рахунок одержувач: НОМЕР_9 , сума 16 000грн, час отримання доручення:07.12.2022.

Аналогічні відомості доведені рухом коштів по кратці ОСОБА_9 від 12.12.2022

Протокол огляду місця події від 12.12.2022 в ході якого, слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, в присутності понятих, за місцем проживання обвинуваченого, оглянув та вилучив мобільний телефон марки «Самсунг» модель «А03S» з сімкартою мобільного оператора «Лайф» НОМЕР_5 .

Виписка по картці АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_9 за період 01.11.2022-12.12.2022, яка належить ОСОБА_5 , у якій зазначено відомості про зарахування грошових коштів 07.12.2022 16000грн та 622грн.

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Враховуючи, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, висунуте проти нього обвинувачення він розуміє та не оспорює, суд, розцінюючи досліджені докази як об`єктивні та такі, що відповідають фактичним обставинам справи, вважає їх достатніми для винесення вироку.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку інформації, та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану при встановлених судом фактичних обставинах, поза розумним сумнівом, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 361 та ч.4 ст.185 КК України.

Виходячи з положень ст. 65 КК України суди повинні суворо додержуватися вимог цієї норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) тощо.

Згідно ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Судом встановлено, що обвинувачений відповідно до ст.12 КК України вчинив нетяжкий та тяжкий злочини будучи неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку під медичним наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування, за місцем навчання характеризується негативно, уроки не відвідував, у гуртожитку систематично порушував дисципліну, потребував постійного контролю, на зауваження не реагував, при цьому має здібності до навчання, достатній словесний запас, комунікабельний та має лідерські якості, працює не офіційно, що свідчить про наявність доходу. Вину у скоєному злочині визнавав на протязі всього розгляду справи, засуджував себе за скоєні діяння, не намагався уникнути відповідальності, активно сприяв розкриттю злочину, мав належну процесуальну поведінку, частково відшкодував шкоду потерпілому у добровільному порядку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді стосовно неповнолітнього ОСОБА_10 , складеної Володимирським районним відділом №1 ДУ «Центр пробації» у Волинській області, підліток здобув базову середню освіту, навчався у Володимирському центрі професійної освіти, під час навчання у групі підтримував дружні стосунки, був відрахований за самовільне залишення навчального процесу, має схильність до бродяжництва та вживання алкоголю. Біологічні батьки позбавлені батьківських прав відносного нього, внаслідок чого неповнолітньому було надано статус особи, яка позбавлена батьківського піклування, однак протягом останнього часу він підтримує позитивні стосунки зі своєю матір`ю. Проблемним питанням у обвинуваченого є відсутність професійної освіти та для мінімізації кримінальних правопорушень є доцільним мотивування його щодо продовження навчання, здобуття професійної освіти та обов`язкового подальшого працевлаштування. Беручи до уваги характеристику неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, ситуацію в родині підлітка, а також ймовірність вчинення ним повторного правопорушення, орган пробації вважає, що його виправлення можливе без позбавлення волі та ізоляції від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_9 претензій до обвинуваченого не заявив, позов відсутній, просив суд призначити покарання на свій розсуд, тобто не наполягав на суворій мірі покарання.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчинених злочинів, особу винного, думки сторони публічного обвинувачення та потерпілого, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема вчинення злочину в неповнолітньому віці, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, поведінка після вчинення злочинів, ставлення до скоєного, наявність доходу та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.361 КК України - у виді штрафу, із застосуванням ч.2 ст.99 КК України, в межах санкції інкримінованої статті, а за ч.4 ст.185 КК України застосувати ст.69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією інкримінованої статті.

Відповідно до вимог ст.ст.75, 104 КК якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання в виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк до п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приписами частини 1 ст.104 КК України передбачено, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, висновки досудової доповіді, добровільне часткове відшкодування шкоди потерпілому, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходе до висновку про те, що виправлення обвинуваченого є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Натомість судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи вік обвинуваченого, обставини справи, виховання винної особи без батьків і відповідної турботи, при цьому він вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжких злочинів, має постійне місця проживання, наміри до праці та продовження навчання у майбутньому, суд вважає необхідним звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,104 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт майна підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.185,ч.1 ст.361 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України,із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки;

-за ч.1 ст.361 КК України, із застосуванням ст.99 КК України, штрафу розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, виконати заходи, передбачені апробаційною програмою.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21.12.2022 року - скасувати.

Речові докази:

Мобільний телефон марки «Самсунг А03S», S/N: НОМЕР_2 ,IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 з сімкартою мобільного оператора зв,язку «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_5 , який переданий на відповідальне зберігання в КЗРД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ