Справа № 130/1873/22
Провадження №11-кп/801/1146/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000038 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.09.2022, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Вінниця, громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, і обрано їй покарання у виді арешту на строк один місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту її затримання на виконання цього вироку.

За участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 під час досудового слідства по кримінальному провадженню по обвинуваченню свого сина ОСОБА_9 за частиною другою статті 186 КК України відносно ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні службового кабінету Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Соборна, 46-А м.Жмеринка Вінницької області, будучи ознайомленою з правами та обов`язками свідка, а також попередженою слідчим про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 384 КК України, надала свідчення в статусі свідка під час її допиту 3 грудня 2020 року та слідчого експерименту від 18 грудня 2020 року, що проводився в її будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, 10 березня 2021 року, під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні залу судових засідань № 2 Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, що за адресою: вул. Образцова, 6 м.Жмеринка, була допитана як свідок, перед початком допиту головуючим суддею попереджена про кримінальну відповідальність за статтею 384 КК України за завідомо неправдиве показання, надала показання щодо обставин вчинення її сином ОСОБА_9 злочину, які підтверджуються іншими доказами, здобутими в межах досудового розслідування та дослідженими у суді, які є аналогічними, що були надані слідчому 3 грудня 2020 року під час досудового розслідування та слідчого експерименту від 18 грудня 2020 року.
Однак, 2 червня 2021 року обвинувачена ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні залу судових засідань № 2 Жмеринського міськрайонного суду, в період часу з 15:44 год по 16:04 год, була додатково допитана як свідок, перед початком допиту головуючим суддею попереджена про кримінальну відповідальність за статтею 384 КК України за завідомо неправдиве показання та за відмову від давання показань. В той же час обвинувачена ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх кримінальну караність, діючи умисно, всупереч вимогам статті 66 КПК України, відповідно до якої одним із обов`язків свідка є давати правдиві показання, з метою перешкоджання здійсненню правосуддя та з`ясування об`єктивної істини у справі, присягнувши говорити суду лише правду, надала суду завідомо неправдиві показання, які не відповідають дійсності та кардинально відрізняються із попередніми показаннями, наданими як на досудовому розслідуванні 3 грудня 2020 року та під час слідчого експерименту від 18 грудня 2020 року, так і надані суду 10 березня 2021 року. Зокрема, вказала, що мобільний телефон потерпілої ОСОБА_10 , який був предметом злочину, добровільно передала її сину ОСОБА_9 інша особа, а тому останній не застосовував відносно потерпілої фізичне насильство та не вчинив злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить змінити вирок шляхом застосування ст. 69 КК України, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, так як суд призначив занадто суворе покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального проступку та особі обвинуваченої, за наявності пом`якшуючих покарання обставин щире розкаяння та активне сприяння досудовому слідству, а також позитивну характеристику та відсутність судимостей.

Також судом не враховано наявність захворювання у ОСОБА_6 опорно-рухового апарату та необхідність приймати ліки, що в умовах арешту може завдати їй шкоди.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просять про зміну вироку, шляхом пом`якшення покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, на штраф, оскільки судом не було враховано ще й її активне сприяння досудовому слідству, стан здоров`я, що підтверджено документально, а також син, з яким вона проживає має бути призваним до ЗСУ, а тому не буде кому доглядати за домогосподарством, яке вона має, в разі відбування покарання у виді арешту, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки не встановлено кілька пом`якшуючих обставин, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 погодилася з встановленими обставинами та з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду.

Такі дії ОСОБА_6 , на думку апеляційного суду, є сприянням досудового розслідування, а тому є обставиною, що пом`якшує покарання.

Також до апеляційного суду надано виписний епікріз про наявність у ОСОБА_6 хвороб, через що вона перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні та рекомендовано подальший нагляд сімейного лікаря, невролога і амбулаторне лікування, що спростовує доводи суду про відсутність даних про перебування у лікарів на обліку.

Відбування покарання у виді арешту не буде сприяти виздоровленню ОСОБА_6 .

Крім того, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_6 живе в населеному пункті сільського типу де має підсобне господарство, за яким не буде можливості доглядати, зважаючи на те, що її сина призвано до ЗСУ, що є обставиною, яке пом`якшує покарання, оскільки в КПК України немає вичерпного переліку обставин, що пом`якшують покарання, та впливають на рішення про можливість пом`якшення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, з призначенням покарання в сукупності з іншими пом`якшуючими обставинами у виді штрафу, про яке просить сторона захисту, яке буде на думку апеляційного суду достатнім для попередження вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченою та є достатнім для її виправлення, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 щиро жалкує з приводу вчиненого, проступок був вчинений з жаги допомогти синові, оскільки вважала це своїм материнським обов`язком.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду, що інші, передбачені санкцією статті покарання не можуть бути застосовані до обвинуваченої, в силу прямої заборони в КПК, а тому, зважаючи на кілька обставин, що пом`якшують покарання, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 покарання, більш м`яке чим передбачено санкцією ст. 384 КК України, а саме у виді штрафу, у розмірі, що буде достатнім для цілей, передбачених ст. 65 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовільнити.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.09.2022 щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 384 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн в дохід держави.

Строк виконання покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4