Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5227/22
Провадження № 1-кп/490/587/2022
У Х В А Л А

16 січня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000103 про обвинувачення

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Білозірка Жовтневого району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

та

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 - частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2022 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 - частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України.

Після вивчення змісту обвинувального акту, доданих до його матеріалів,? ? вислуховування прокурора обвинувачених та захисників суд дійшов такого.

А. Стосовно предмету кримінального провадження.

На розгляд суду надійшов складений старшим слідчим Слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 та у той же день затверджений прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_11 обвинувальний акт, у якому викладена версія обвинувачення щодо вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

І……Як зазначив автор обвинувального акту, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили злочин за таких обставин:

1……У невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник корисливий умисел, направлений на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу. В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вступили між собою в злочинну змову, направлену на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

2……В подальшому приблизно в середині травня 2022 року під час особистої розмови ОСОБА_12 , особисті дані якого були змінені відповідно до Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні" та ОСОБА_6 , останній висловив пропозицію та можливість збути вогнепальну зброю та бойові припаси.

01.06.2022 під час особистої зустрічі ОСОБА_12 та ОСОБА_6 останній передав ОСОБА_12 особистий номер мобільного телефону ОСОБА_4 - НОМЕР_1 та повідомив, що необхідно зателефонувати ОСОБА_4 та він в подальшому буде вирішувати питання щодо збуту вогнепальної зброї, бойових припасів.

Того ж дня під час особистої зустрічі ОСОБА_12 та ОСОБА_4 останній висловив пропозицію та можливість збути вогнепальну зброю, бойові припаси.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи корисливий умисел, направлений на придбання, зберігання та збут без передбаченого законом дозволу бойових припасів на території м. Миколаєва, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, в невстановленому місці, дату та час, але не пізніше 03.06.2022, придбали та стали зберігати, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, без передбаченого законом дозволу, реактивну протитанкову гранату (РПГ-22), з метою подальшого збуту.

03.06.2022 ОСОБА_12 , особисті дані якого були змінені відповідно до Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні", зустрівся з ОСОБА_4 поблизу будинку № 87 по вул. Бутоми в м. Миколаєві та в ході розмови ОСОБА_4 повідомив про можливість збуту без передбаченого законом дозволу реактивної протитанкової гранати (РПГ-22) за грошові кошти у сумі 500 доларів США, при цьому повідомив ОСОБА_12 , що згідно курсу обміну іноземної валюти 500 доларів США складають 17.500 гривень.

В подальшому, ОСОБА_12 , діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, в якості покупця, перебуваючи поблизу будинку № 87 по вул. Бутоми в м. Миколаєві, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 18.000 гривень, в якості оплати за придбання ним реактивної протитанкової гранати (РПГ-22). ОСОБА_4 в свою чергу забрав гроші та передав ОСОБА_12 реактивну протитанкову гранату (РПГ-22), при цьому повідомив про відсутність решти у сумі 500 гривень та вказану суму грошових коштів він поверне під час наступної зустрічі.

В той же день, ОСОБА_12 добровільно видав співробітникам поліції придбану ним за вищевказаних обставин реактивну протитанкову гранату (РПГ-22), яка відноситься до категорії бойових припасів, споряджена вибуховою речовиною "Окфол" та є придатною до вибуху.

3……Крім того, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи корисливий умисел направлений на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу на території м. Миколаєва, діючи повторно, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, в невстановлені місці, дату та час, але не пізніше 09.06.2022, придбали та стали зберігати, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, без передбаченого законом дозволу автомат Калашникова та 28 набоїв до нього, з метою подальшого збуту.

3.1. 09.06.2022 о 10.40 годині ОСОБА_4 в ході особистої зустрічі з ОСОБА_12 , запропонував ОСОБА_12 придбати автомат Калашникова з набоями до нього за грошові кошти в сумі 40.000 гривень. У свою чергу ОСОБА_12 прийняв пропозицію ОСОБА_4 з приводу придбання автомата Калашнікова з набоями за 40.000 гривень.

09.06.2022 о 14.15 годині ОСОБА_12 , особисті дані якого були змінені відповідно до Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні", діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, в якості покупця, перебуваючи поблизу будинку № 87 по вул. Бутоми в м. Миколаєві, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 32.000 гривень, в якості оплати за придбання ним автомата Калашникова та 28 набоїв до нього. ОСОБА_4 в свою чергу забрав гроші та передав ОСОБА_12 автомат Калашникова та 28 набоїв до нього. При цьому ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_12 , що несплачений залишок в розмірі 8.000 гривень за придбання автомата Калашнікова та набоїв до нього , ОСОБА_12 передасть ОСОБА_4 протягом декількох днів.

В той же день, ОСОБА_12 добровільно видав співробітникам поліції придбану ним за вищевказаних обставин автомат Калашникова, який є вогнепальною зброєю-5,45 мм автоматом Калашнікова "АКС-74", придатним до стрільби, а також 28 набоїв до нього, які являються боєприпасами калібру 5,45 мм, військовими патронами, придатними до стрільби.

3.2. 10.06.2022 о 16.36 годині ОСОБА_6 в ході телефонної розмови з ОСОБА_12 поцікавився з приводу виникнення не сплаченої ОСОБА_12 заборгованості в розмірі 8.000 гривень за придбання автомата Калашникова та 28 набоїв до нього, на що ОСОБА_12 повідомив , що він з ОСОБА_4 дійшли згоди про сплату заборгованості протягом декількох днів.

15.06.2022 о 16.18 годині ОСОБА_6 в ході телефонної розмови з ОСОБА_12 домовились з приводу грошового переказу в сумі 8.000 гривень на банківські картки, номера яких надасть ОСОБА_6 , в якості сплати заборгованості за придбання ОСОБА_12 09.06.2022 автомата Калашникова та 28 набоїв до нього, при цьому ОСОБА_12 зауважив, що ОСОБА_4 заборгував йому 500 гривень під час збуту ОСОБА_4 03.06.2022 реактивної протитанкової гранати (РПГ-22), тому сума для переказу складатиме 7.500 гривень, на що ОСОБА_6 погодився. В подальшому ОСОБА_6 надав ОСОБА_12 номери (реквізити) банківських карт: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . В цей же день о 16.47 годині ОСОБА_12 , перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 13, через банківський термінал здійснив операцію по переказу грошових коштів в сумі 5.000 гривень на розрахунковий рахунок картки НОМЕР_2 , а також здійснив операцію по переказу грошових коштів в сумі 2.500 гривень на розрахунковий рахунок картки НОМЕР_3 , в якості сплати ОСОБА_6 заборгованості за придбання ОСОБА_12 09.06.2022 автомата Калашникова та 28 набоїв до нього.

4……Крім того, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи корисливий умисел направлений на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу на території м. Миколаєва, діючи повторно, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, в невстановлені місці, дату та час, але не пізніше 17.06.2022, придбали та стали зберігати, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, без передбаченого законом дозволу реактивну протитанкову гранату (РПГ-22), з метою подальшого збуту.

17.06.2022 ОСОБА_12 , особисті дані якого були змінені відповідно до Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні", діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, в якості покупця, перебуваючи поблизу будинку № 177 по пр. Центральному в м. Миколаєві, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 15.000 гривень, в якості оплати за придбання ним реактивної протитанкової гранати (РПГ-22). ОСОБА_4 в свою чергу забрав гроші та передав ОСОБА_12 реактивну протитанкову гранату (РПГ-22).

В той же день, ОСОБА_12 добровільно видав співробітникам поліції придбану ним за вищевказаних обставин реактивну протитанкову гранату (РПГ-22), яка відноситься до категорії бойових припасів, споряджена вибуховою речовиною "Окфол" та є придатною до вибуху..

5. Вказані дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 28 - частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України як придбання, зберігання та зубт вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Б. Стосовно умов здійснення цього кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

В. Стосовно подальшого руху кримінального провадження.

І.......Рух та стадія кримінального провадження наразі є такими.

1. Судом завершене підготовче провадження.

2. Далі, суд розпочав судовий розгляд.

В межах судового розгляду суд завершив підготовчі дії та перейшов до розгляду справи по суті.

Під час розгляду справи по суті прокурор оголосив обвинувальний акт, після чого суд встановив особу кожного з обвинувачених та з`ясував їх ставлення до висунутого обвинувачення.

Далі суд встановив обсяг та порядок дослідження доказів.

3. Після цього сторони просили про оголошення перерви у судовому засіданні для надання їм часу для підготовки до участі у дослідженні доказів у визначеному судом порядку.

ІІ......Вирішуючи питання про подальший рух цього кримінального провадження, суд виходе з таких приписів діючого законодавства.

1. Відповідно до частини 6 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, суд, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, застосовує, зокрема, процесуальний закон, що регулює аналогічні правовідносини.

2. Велика Палата Верховного Суду сформулювала правову позицію щодо визначення подібності правовідносин, визначивши, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). /пункт 32 постанови від 27.03.2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 року у справі № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 року у справі № 910/24257/16.

3. Відповідно до статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України

…

Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

/частина 2/

…

Якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву.

/частина 6/

4. Відповідно до статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема:

-неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (пункт 1);

-необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження (пункт 4);

-наявності інших підстав, визначених судом достатніми (пункт 5).

/частина 1/

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

/частина 2/.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

/частина 3/.

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.

/частина 6/.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксуються за допомогою технічних засобів відеозапису.

/частина 7/.

ІІІ......Виходячи з цих приписів діючого законодавства та настанов судової практики, суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, доходе такого.

1. Позиції сторін кримінального провадження свідчать про те, що подальший розгляд цього кримінального провадження наразі не є можливими, адже суд є позбавлений можливості за ефективної участі сторін продовжити дослідження доказів.

Відносини, що виникли в зв`язку із таким, та ті, що врегульовані у статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України, є повністю подібними, адже мають тотожні суб`єктний склад учасників відносин, об`єкт та предмет правового регулювання, а також умов застосування правових норм.

Таке доводить, що за обставин, що склались в межах цього кримінального провадження, у судовому засіданні слід оголосити перерву.

3. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та сторін у справі, а також - оперативної обстановки у місці Миколаєві /зокрема стабілізаційні відключення електропостачання у приміщенні Центрального районного суду міста Миколаєва та у приміщенні Державної Установи Миколаївський слідчий ізолятор, що зумовлюють необхідність оголошення перерв у розгляді справ/, суд вважає за необхідне оголосити перерву до 24 лютого 2023 року до 10:00 годині.

4. При цьому враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 постійно перебуває у місцях попереднього ув`язнення, на території України запроваджений військовий стан, а ситуація на території міста Миколаєва не дозволяє здійснити його доставку у судове засідання, вважаю за необхідне на підставі статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Г. Стосовно? ? застосування запобіжного заходу відносно кожного з обвинувачених.

І......Стосовно застосування запобіжних заходів під час судового засідання прокурор заявив такі клопотання.

1. Прокурор просила продовжити строк покладання на обвинуваченого ОСОБА_6 додаткових обов`язків, а саме:

-прибувати за кожною вимогою на визначений час суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування із іншим підозрюваним, свідками у вказаному кримінальному провадженні;

1.1. В обґрунтування послалась про те, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та на нього покладені перелічені вище обов`язки; строк же, на який ці обов`язки були покладеними, наразі спливає.

1.2. Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 проти задоволення цього клопотання не заперечували.

2. Також прокурор просила продовжити строк застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.1. В обґрунтування послалась про те, що той обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обставини, що зумовили застосування такого запобіжного заходу наразі не змінились.

Зокрема, прокурор наполягав на тому, що до теперішнього часу існують ризики того, що цей обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні та іншого обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор також зазначив, що інші запобіжні заходи не здатні належним чином забезпечувати процесуальну поведінку обвинуваченого.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення цього клопотання заперечував, спираючись про те, що його належна процесуальна поведінка може бути забезпеченою шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, а його перебування під вартою наразі є позбавленим будь-якого сенсу.

Захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження позицію свого підзахисного підтримав.

ІІ......Вирішуючи ці клопотання, суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує ще таке.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

1. Постановою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_13 від 24 червня 2022 року відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби та покладенням низки обов`язків.

2. В подальшому ухвалами слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_14 строк тримання цього обвинуваченого під домашнім арештом продовжувався неодноразово, востаннє ухвалою від 20 жовтня 2022 року - до 18 листопада 2022 року включно.

3. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 листопада 2022 року обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід був змінений на особисте зобов`язання.

Судом на цього обвинуваченого, окрім загального окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, такі обов`язки:

-повідомляти суд про засоби зв`язку та їх зміну;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування із іншим підозрюваним, свідками у вказаному кримінальному провадженні

При цьому судом було визначено, що такі обов`язки застосовуються до цього обвинуваченого протягом періоду до 17 січня 2023 року включно.

3. Під час винесення ухвали від 18 листопада 2022 року суд виходив з наявності незначних ризиків, того, що ОСОБА_6 може вдатись до дій щодо переховування від слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків чи іншого обвинуваченого.

4. Після 18 листопада 2022 року обов`язків, покладених на нього рішеннями про застосування відповідно запобіжного заходу, ОСОБА_6 не порушував, наразі він проходить службу у лавах Збройних Сил України; за місцем служби характеризувався в цілому позитивно.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

1. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_15 від 22 червня 2022 року відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 серпня 2022 року включно.

Цією ж ухвалою був визначений розмір застави у сумі 744.300 грн., за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти.

2. В подальшому ухвалами слідчих суддів Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання цього обвинуваченого під вартою з можливістю звільнення під заставу на цих же умовах продовжувався неодноразово, востаннє ухвалою від 23 вересня 2022 року до 22 жовтня 2022 року включно.

3. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_14 від 20 жовтня 2022 року строк тримання обвинуваченого під вартою був продовженим до 18 листопада 2022 року включно.

При цьому слідчим суддею був визначений розмір застави у сумі 208.000 грн., за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти з покладенням обов`язків, що визначені ухвалою від 22 червня 2022 року.

4. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 листопада 2022 року строк тримання обвинуваченого під вартою був продовженим до 17 січня 2023 року включно.

3. Під час винесення вказаних ухвал слідчі судді та суд виходили з наявності ризиків того, що ОСОБА_4 може вдатись до дій щодо переховування від слідства та суду, чинити тиск на свідків чи іншого обвинуваченого, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

ІІІ......Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходив з таких приписів діючого законодавства.

1. Відповідно до статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

/частина 1/

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. .

/частина 2/

2. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

3. Відповідно до частини 1 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України запобіжними заходами є:

-особисте зобов`язання;

-особиста порука;

-застава;

-домашній арешт;

-тримання під вартою.

Відповідно до статті 179 цього Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 Кримінального Процесуального Кодексу України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Відповідно до частини 1 статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

При цьому відповідно до частини 5 цієї статті розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кримінального Процесуального Кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

4. Відповідно до статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

/частина 1/

5. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

6. Відповідно до процитованих вище приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та норм статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

6.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

6.2. У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецедентну практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

6.3. Європейський Суд з Прав Людини у своїй практиці обґрунтував підхід, відповідно до якого тримання особи під домашнім арештом, так само, як й триманні її під вартою, є позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції /див., окрім іншого, рішення у справах "Гуццарді проти Італії" (пункти 92 - 95); "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 103 - 110); "Корбан проти України (пункти 138 - 139) та інші/.

При цьому Європейський Суд з Прав Людини зазначає, що в більшості випадків домашній арешт передбачає меншу кількість обмежень та менший ступінь страждань та незручностей для затриманого, ніж звичайне ув`язнення у відповідній установі. Але цю обставину Європейський Суд з Прав Людини пов`язує з особливостями режиму, але - не з сутністю становища ув`язненого. /див., окрім іншого, рішення у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 111 - 114); "Корбан проти України (пункти 138 - 139)/

6.4. Відповідно до правової позиції, що сформована Європейським Судом з прав людини, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що пункт 3 статті 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Європейський суд з прав людини судом також відзначає, що "ризик втечі або уникнення правосуддя" зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти.

Далі відзначається, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

/див. рішення у справі "Тодоров проти України" від 12.01.2012 року, "Пунцельт проти Чехії", "Харченко проти України" та інші/

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26.06.1991 року), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п.51).

7. Відповідно до статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6)пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7)докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9)носити електронний засіб контролю.

/частина 5/

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою ... цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

/частина 7/

IV…...З огляду на ці приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин розгляду цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно обґрунтованості підозри.

.

Оскільки по справі здійснюється судовий розгляд, наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, що їй інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення вини/невинуватості кожного з них можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно кожного з них наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру.

Отже, висунута кожному з обвинувачених "підозра" для мети вирішення питання про обрання запобіжного заходу є "обґрунтованою".

Неможливість наразі закінчити судовий розгляд кримінального провадження наразі є очевидною та сторонами кримінального провадження не заперечується.

Стосовно ризиків, які мають бути врахованими під час обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

1. Під час обрання відносно цього обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд виходив, зокрема, з наявності ризику того, що, перебуваючи на волі, він може вдатись до дій щодо переховування від суду.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 03 до 07 років, а строк його перебування під вартою наразі не є домірним покаранню, що загрожує йому у разі визнання його винним за вироком суду.

Таке є цілком здатним спонукати обвинуваченого до спроби втечі.

2. Доведена ж вище наявність ризику того, що обвинувачений може вдатись до дій щодо переховування від суду доводить й наявність ризику того, що він може протиправно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, адже вчинення дій щодо такого впливу відповідає змісту переховування від суду з метою уникнення відповідальності.

3. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений, може вчинити нові злочини.

Наявність такого ризику наразі підтверджується тим, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину у сфері незаконного поводження зі зброєю, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічного злочину.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про запобіжний захід, який має бути застосованим стосовно цього обвинуваченого, суд враховує характер встановлених судом ризиків, на запобігання яким застосовується запобіжний захід.

З огляду на таке суд враховує наступне.

1. Обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину у сфері незаконного поводження зі зброєю, відбувши покарання у вигляді позбавлення волі за аналогічний злочин.

Таке само по собі доводить, що запобігти вчиненню цим обвинуваченим нових злочинів інакше, ніж шляхом його тримання під вартою, неможливо.

2. Враховує суд й ту обставину, що в умовах військового стану та повномасштабної військової агресії, яка зумовила його запровадження, злочини у сфері незаконного поводження зі зброєю мають особливу небезпеку.

Таке зумовлює необхідність вжиття виключних заходів на запобігання ним та їх попередження, якими /заходами/ є/, зокрема, тримання під вартою осіб, відносно яких є ризики вчинення подібних злочинів.

Отже, підстави для зміни обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий наразі є відсутніми. За такого, клопотання прокурора в частині застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту про зміну такого заходу слід відмовити.

Стосовно запобіжного заходу, який слід застосовувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Наразі сторони, зокрема захист не заперечують наявність ризиків, що зумовлюють необхідність подальшого застосування до цього обвинуваченого раніше покладених на нього судом обов`язків.

Отже, підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора про таке є відсутніми.

За такого клопотання прокурора в частині застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У судовому засіданні з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України - оголосити перерву до 24 лютого 2023 року до 10-00 години.

2.Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_8 у цьому засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 24 лютого 2023 року о 10-00 годині участь обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

Викликати до судового засідання у приміщення Центрального районного суду міст Миколаєва /м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/12/ прокурора, захисників та обвинуваченого ОСОБА_6 .

3.Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 16 березня 2023 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 208.000 грн., за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

У разі звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_4 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, такі обов`язки:

-повідомляти суд про засоби зв`язку та їх зміну;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування із іншим підозрюваним, свідками у вказаному кримінальному провадженні;

4.У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - відмовити.

5.Клопотання прокурора задовольнити частково.

Покласти на ОСОБА_6 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, такі обов`язки:

-повідомляти суд про засоби зв`язку та їх зміну;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування із іншим підозрюваним, свідками у вказаному кримінальному провадженні;

Встановити строк дії ухвали відносно ОСОБА_6 - до 16 березня 2023 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів, в решті оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_17 =