Справа № 366/462/23
Провадження № 1-кп/366/124/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Іванків Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000096 від 11.09.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, народився в с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працює, на утримання має трьох осіб ( матір-інваліда, сина інваліда з дитинства та неповнолітнього сина) раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 267-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з воєнною агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб введено воєнний стан.

Вказаний вище Указ 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» № 2102-ІХ.

На підставі вказаних вище нормативно правових актів з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на території України у зв`язку з введенням воєнного стану визначено умови та порядок тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, тимчасових обмежень прав та законних інтересів юридичних осіб, а також діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, які діють і на даний час.

08.09.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи на вахті на роботі в ДСП «Чорнобильська АЕС», що розташована на території зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на ЧАЕС, приблизно о 13 год., маючи доступ до службових приміщень підприємства, діючи таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, помітив, що двері складського приміщення № 747/2 не зачинені, з метою особистої наживи зайшов до приміщення зазначеного складу, де виявив ящики на полицях, в яких зберігалися нові електромагнітні реле типу ТКЕ56П ДІ та типу ТКЕ54П ДІ, які входять до складу основних засобів «Реакторна установка 1, 2, 3 блоків». Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на особисте збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, впевнившись, що він діє таємно від оточуючих та його дії залишаються не поміченими, ОСОБА_4 , таємно викрав з ящиків нові електромагнітні реле типу ТКЕ56П ДІ в кількості 39 шт. та типу ТКЕ54П ДІ в кількості 14 шт., загальною кількістю 53 реле, вартістю 450 грн. кожне, чим завдав ДСП «ЧАЕС» матеріальної шкоди на загальну суму 23 850 грн. Викрадене переніс до своєї шафи, що розташована в приміщенні санітарного пропускника «Семиходи» ДСП «ЧАЕС» на території зони відчуження, де зберігав до закінчення вахти з наміром подальшого вивезення за межі зони відчуження з метою збуту.

11.09.2022 приблизно о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 , після закінчення вахти, завершуючи свої злочинні дії, діючи з умислом отримання можливості розпорядження викраденими реле, помістив їх до своєю ручної поклажі, та, маючи намір перемістити їх за межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу та проведення дозиметричного контролю викрадені ним під час вахти об`єкти промислової продукції, в порушення п.5 ст. 15 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», розраховуючи, що на контрольно-пропускному пункті поліцейські не виявлять схованих ним речей, сів до рейсового автобусу ДСП «ЧАЕС» для виїзду за межі зони відчуження.

11.09.2022,приблизно об 09 год. 40 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що в нього відсутній передбачений Законом дозвіл на переміщення речей за межі зони відчуження та радіаційний контроль цих речей, проїхав на рейсовому автобусі ДСП «ЧАЕС» у напрямку виїзду за межі зони відчуження до КПП «Дитятки», де розташовано контрольно-пропускний пункт поліції на якому автобус зупинився для огляду поклажі.

Однак, під час огляду ручної поклажі ОСОБА_4 , поліцейськими, у відповідності до ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів № 106 від 23 липня 1991 p., поліцейськими було виявлено 53 (п`ятдесят три) електричних реле з яких 39 шт. типу ТКЕ56П ДІ та 14 шт. типу ТКЕ54П ДІ, які ОСОБА_4 мав намір вивезти за межі зони відчуження з метою збуту.

Своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а також закінчений замах на злочин, передбачений ч.2 ст. 15 , ч.3 ст. 267-1 КК України (замах на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю об`єктів промислової продукції з метою збуту, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, викладені вище. У скоєному щиро розкаюється. Зазначив, що фактично скоїв кримінальне правопорушення через фатальний збіг обставин: почалася вій, м. Чорнобиль було окуповане, Він залишився без роботи, маючи трьох утриманців: матір-інваліда 1 групи, старшого сина, який є інвалідом з дитинства та неповнолітнього сина. Тому і взяв знайдене . Коли його затримали працівники поліції, він все чесно розповів. Запевняє, що таке більше не повториться.

З огляду на визнання обвинуваченим своєї вини, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання новим злочинам, відповідно до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості злочинів ( відповідно до ст. 12 КК України діяння, передбачене ч.4 ст. 185 КК України віднесене до тяжких злочинів, а ч.3 ст. 267-1 КК України до нетяжких), особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

Суд враховує, що згідно представленої характеристики по місцю проживання та роботи він характеризується позитивно, у лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, має трьох утриманців, з яких двоє є інвалідами (матір, яка є інвалідом, сина, який є інвалідом з дитинства, а також неповнолітнього сина).

Суд вважає, що обвинуваченому слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.4 ст. 185 та ч.3 ст. 267-1 КК України. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. А також на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробовуванням та призначенням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення, попередження скоєння нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи покласти згідно з ст. 124 КПК України на засудженого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 370,371,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4

винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі;

визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки, зобов`язавши його відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення судового експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 240 грн., перерахувавши зазначену суму на рахунок в КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 .

Речові докази, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області: реле типу ТКЕ56П ДІ та типу ТКЕ54П ДІ загальною кількістю 53 шт. та дві кришки з-під реле повернути власнику (ДСП «ЧАЕС»).

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1