Провадження по справі №1-кс/752/4739/22
У Х В А Л А

16 листопада 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2.,

секретаря ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву захисника ОСОБА_4. про відвід головуючого судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №0000267, відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 376-1 (в редакції Закону України від 05.06.2009), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

захисника ОСОБА_4.,

обвинуваченого ОСОБА_1

встановив:

В провадженні судді Голосіївського районного суду ОСОБА_7. перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 376-1 (в редакції Закону України від 05.06.2009) ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України.

Захисник ОСОБА_4. звернувся із заявою про відвід судді ОСОБА_7., мотивуючи тим, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Зокрема, ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 07.07.2022 року було фактично відмінено ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва під головуванням судді ОСОБА_7. від 04.06.2021 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України. Окрім того, суддя ОСОБА_7. в своєму листі на адресу Київського апеляційного суду від 07.12.2021 року, щодо виконання ухвали Київського апеляційного суду від 01.10.2021 року вдався в юридичну полеміку та фактично не виконав вимоги суду. Посилався на постанови та практику Європейського суду з прав людини, принципи поведінки судді.

Обвинувачений ОСОБА_1 підтримав заяву, просив її задовольнити, наголошував на упередженості судді, оскільки рішенням про закриття справи він, без проведення судового розгляду, фактично визнав його винуватим, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 375 КК України. Апеляційний же суд, у своїй мотивувальній частині вказав на незаконність та немотивованність такого рішення. Подальший розгляд справи цим суддею може призвести до скасування будь якого судового рішення.

Прокурори проти задоволення заяви заперечували. Вважали зазначені захисником обставини необґрунтованими та не можуть бути підставами для відводу судді. Суддя ОСОБА_7. всесторонньо розглядає справу, однаково ставиться до сторін, забезпечує змагальність процесу. Захисник викривляє підстави для неможливості продовження розгляду справи суддею ОСОБА_7. - скасування його судового рішення. Разом з тим, суддею ОСОБА_8. вже розглядалася аналогічна підстава для відводу і у задоволенні такої заяви було відмовлено. Отже повторне заявлення їх з цих підств має ознаки зловживанням правом на відвід.

Суд, вислухавши учасників провадження, ознайомившись із змістом заяви про відвід, дійшов до наступних висновків.

Положеннями статей 75-76 КПК України визначені обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні і лише за наявності зазначених обставин, відповідно до ст. 80 КПК України, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, мають право заявити відвід судді.

З наведених захисником та обвинуваченим ОСОБА_1 підстав для відводу судді ОСОБА_7., судом не встановлено жодних обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості. Незгода з процесуальним діями та рішенням головуючого у справі не може свідчити про неупередженість судді.

Разом з тим, суддею ОСОБА_8., в ухвалі від 14.09.2022 року, аналізувалися підстави для відводу судді ОСОБА_7., в частині можливості продовження розгляду справи після зміни судового рішення, констатовано що заява про відвід безпідставна. З урахуванням вказаного, повторний аналіз мною цих обставин, фактично буде ревізією рішення іншого судді Голосіївського районного суду м. Києва, що законодавством не дозволяється. Одночасно необхідно вказати, що суддею ОСОБА_7. було закрито кримінальне провадження за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України і вказане рішення було змінено Київським апеляційним судом. Отже саме за цим обвинуваченням суддею районного суду та апеляційним судом було прийнято рішення. По обвинуваченню в іншій частині суддею ОСОБА_7. жодних рішень не приймалось, апеляційним судом не змінювалось, не скасовувалось та не направлялось на повторний розгляд.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4. про відвід головуючого судді ОСОБА_7. від розгляду кримінального провадження №0000267, відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 376-1 (в редакції Закону України від 05.06.2009), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2