Справа № 216/5259/22
провадження 1-кс/216/2002/22
УХВАЛА
іменем України
про арешт майна

21 листопада 2022 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання заступника начальника третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 03.04.2022, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.4 ст.408 КК України,

в с т а н о в и в:
В проваджені третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі знаходиться кримінальне провадження № 0000015, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2022, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України.

Так в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено що військовослужбовець НГУ військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , 24.02.2022 не виконав наказ на зміну місця дислокації та залишився та території м.Херсона, а в подальшому перейшов на бік ЗС рф та почав працювати на посаді «младший оперуполномоченный отделения уголовного розыска УМВД по городу Херсону Главного управления МВД Херсонской области».

У зв`язку з деокупацією м.Херсон та наявністю на території міста диверсійно-розвідувальних груп ЗС рф, колоборантів та інших осіб які не виїхали за межі міста на лівий берег річки Дніпро виникла необхідність встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 та його затримання.

Так 18.11.2022 у зв`язку з встановленням фактичного місця проживання ОСОБА_4 , відповідно до ч.3 ст.233 КПК України з метою безпосереднього переслідування особи було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до витягу з реєстру прав на нерухоме майно належить у часті 1 ціла ОСОБА_5 .

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено: в коридорі при проведенні обшуку шафи було виявлено бланки документів «Обьяснение» з посиленням на законодавства РФ, також на поличці в пакеті виявлено грамоту «Грамота» «награждается ОСОБА_4 младший оперуполномоченный отделения уголовного розыска УМВД по городу Херсону Главного управления МВД Херсонской области» з відзначенням наказу по особовому складу та підписом начальника.

Далі при проведенні обшуку в кімнаті №2 в шафі було виявлено: автобіографія ОСОБА_4 , лист з рукописними записами ( номерами кабінетів та прізвищ осіб що працюють в «криминальной полиции»; бланки «обьяснений» та « протоколы предьявления для опознания по фотографии» з посиланням на законодавство рф; записник синього кольору з позначенням на першій сторінці « ОСОБА_6 »; мобільний телефон марки Samsung чорного кольору; паспорт для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_7 .

В кімнаті №3 (кухні) виявлено та вилучено мобільний телефон синього кольору марки Meizu.

В кімнаті №4 (зала) виявлено записник чорного кольору з записами анкетних даних осіб та номерами мобільних телефонів російських операторів.

Після проведення обшуку вилучене майно поміщено до: 2 мобільних телефони Samsung та Meizu до сейф-пакету В1019623; автобіографія ОСОБА_4 , лист з рукописними записами, бланки «обьяснений» та « протокол предьявления для опознания по фотографии» з посиланням на законодавство РФ на 15 арк., записник синього кольору з позначенням на першій сторінці « ОСОБА_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_1 », паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , записник чорного кольору запаковано до сейф-пакету М1009472.

18.11.2022, постановою слідчого, зазначені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

18 листопада 2022 заступника начальника третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому просила накласти арешт на вказане вище майно.

Органом досудового розслідування у якості підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження зазначено, що для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виявлених та вилучених в ході затримання підозрюваної особи, які є важливими доказами по справі та несуть на собі сліди про вчинення кримінального правопорушення, а відчуження можуть приховати сліди кримінального правопорушення.

Оскільки в судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені та заявили про розгляд клопотання за їх відсутності, то розгляд клопотання проводиться за відсутності учасників розгляду та без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1, п.п. 1, 3 ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також конфіскації майна як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, за якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

З наданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, а саме з протоколу обшуку від 18.11.2022 вбачається, що під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung чорного кольору; мобільний телефон Meizu синього кольору; автобіографію ОСОБА_4 на 1 арк.; лист з рукописними записами на 1 арк.; бланки «обьяснений» та «протокол предьявления для опознания по фотографии» з посиланням на законодавство рф на 15 арк.; записник синього кольору з позначенням на першій сторінці « ОСОБА_6 »; грамоту в рамці; паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 ; записник чорного кольору.

Крім того з витягу з ЄРДР за №0000015 від 03.04.2022 вбачається, що предметом розслідування є кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.111, ч.4 ст.408 КК України за вчинення якого санкцією вказаної статті передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна обвинуваченого.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане вище майно, підлягає арешту, також з урахуванням вимог ст. 170 КПК України та з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна вважається обґрунтованим та доцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170,-172-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання заступника начальника третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 03.04.2022, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.4 ст.408 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено 18.11.2022, під час обшуку

квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Samsung чорного кольору; мобільний телефон Meizu синього кольору; автобіографію ОСОБА_4 на 1 арк.; лист з рукописними записами на 1 арк.; бланки «обьяснений» та «протокол предьявления для опознания по фотографии» з посиланням на законодавство рф на 15 арк.; записник синього кольору з позначенням на першій сторінці «Каріна Малденко ХРУП»; грамоту в рамці; паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 ; записник чорного кольору, із подальшою забороною власнику чи уповноваженою ним особою користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном.

Ухвалу слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9