Справа № 308/3580/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лесозаводськ Приморського краю російської федерації, громадянки України, українки за національністю, із середньою освітою, тимчасово непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.1 ст.357 КК України

- запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

в с т а н о в и в:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтоване тим, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.1 ст.357 КК України. Крім того, сторона обвинувачення вважає наявними ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник проти клопотання сторони обвинувачення не заперечив.

У судовому засіданні підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення заявленого клопотання по суті, слідчий суддя встановив таке.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 14.01.2023 №0000117 органом досудового розслідування Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185; ч.1 ст.357 КК України.

25.02.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за ч.4 ст.185; ч.1 ст.357 КК України.

Зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 , 13 січня 2023 року близько 09:30 год., перебуваючи на зупинці, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 20, таємно викрала з гаманця, платіжний документ у вигляді банківської картки за рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після чого у неї виник злочинний умисел на незаконне привласнення вищевказаної картки, з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом здійснення покупок товару та оплати сервісних послуг

В подальшому ОСОБА_5 реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив діючи умисно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та розуміючи, що вона йому не належить, незаконно привласнила платіжну банківську картку, яка відкрита на рахунку в AT «ПУМБ» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши вищевказану картку у себе з метою подальшого викрадення, з неї, грошових коштів шляхом розрахунку за покупки продовольчих товарів в магазинах міста Ужгород та оплати сервісних послуг.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України, тобто як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що 13 січня 2023 року близько 09:30 год., у ОСОБА_5 , виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме - грошових коштів з банківського рахунку відкритого AT «ПУМБ» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою банківських терміналів для оплати покупок.

Відтак ОСОБА_5 шляхом використання банківської карти відкритої AT «ПУМБ» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно заволоділа грошовими коштами, шляхом здійснення розрахунків за товари та оплати сервісних послуг; зокрема, в магазині «мінімаркет Пінгвін» за адресою: м.Ужгород, пл.Корятовича, 29 «г», о 10:21 год., на суму - 15,50 грн, в магазині «Чудоострів» за адресою: м.Ужгород, вул.Фединця, 35, о 10:29 год., на суму - 765,00 грн.; в магазині «Чудоострів» за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця, 35, о 10:34 год., на суму - 956,00 грн., в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , о 10:48 год., на суму - 1 199,00 грн., чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 2936,00 грн.

Слідчий суддя, вирішуючи подане клопотання сторони обвинувачення, дійшов до такого висновку.

Відповідно до приписів ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

Згідно з положеннями ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За правилами ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення б/н від 13.01.2023, протоколом допиту потерпілого б/н від 17.01.2023, інформацією про рух коштів за рахунком № НОМЕР_2 у валюті UAH за 13.01.2023, протоколом огляду предмета (відеозапису) б/н від 25.01.2023 та іншими матеріалами клопотання.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної зі вчиненням кримінальних правопорушень, що виправдовує необхідність подальшого розслідування в цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Резюмуючи дослідження обґрунтованості поданого клопотання, слідчий суддя зазначає про необхідність здійснення аналізу наявності ризиків, які персоніфіковані у поданому клопотанні про застосування запобіжного заходу.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Тобто ризики, які дають достатні підстави вважати, що особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених статтею 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення нею зазначених дій. Водночас КПК України не вимагає доказів того, що відповідна особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме такі дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження, як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Слідчий суддя звертає увагу на те, що санкція кримінального правопорушення, вчинення якого інкриміновано підозрюваному, передбачає допустимість застосування покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, тобто за правилами статті 12 КК України кримінальне правопорушення, детерміноване ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

У свою чергу, санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, передбачає допустимість застосування покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років. Відтак зазначене кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Наведені обставини, на переконання слідчого судді, можуть психологічно вплинути на особу підозрюваного та при цьому спонукати її до вчинення дій, які не забезпечать безперешкодне завершення досудового розслідування.

Також слідчий суддя поділяє доводи сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст177 КПК України, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ніде не працює та не має джерела прибутку.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує слідчого суддю перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1)особисте зобов`язання; 2)особиста порука; 3)застава; 4)домашній арешт; 5)тримання під вартою.

Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Отже, за обставин клопотання, що розглядається, сторона обвинувачення просить застосувати відносно підозрюваної найбільш м`який запобіжний захід.

На переконання слідчого судді, зазначений запобіжний захід відповідатиме характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

Також слідчий суддя бере до уваги приписи ст.178 КПК України, за якими при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У цьому аспекті слідчий суддя враховує вік підозрюваної, а також те, що вона є тимчасово непрацюючою, має зареєстроване місце проживання, раніше не судима.

Крім того, слідчий суддя враховує процесуальну позицію підозрюваної, яка не заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, тобто підозрювана погодилася із вимогами клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням додаткових обов`язків.

За таких обставин слідчий суддя, беручи до уваги зміст принципу змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбачених цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, доходить до переконання про обґрунтованість клопотання.

Згідно з ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Підсумовуючи викладене у сукупності, слідчий суддя доходить до висновку про необхідність задоволення внесеного клопотання про обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.176-179, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Обрати відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лесозаводськ Приморського краю російської федерації, громадянки України, українки за національністю, із середньою освітою, тимчасово непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до старшого слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 09 травня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1