Справа № 305/1790/22
Номер провадження 1-кп/305/401/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження, відомості про яке 15.08.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою,

розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, який на утриманні має 1

неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ :

15.08.2022 близько 17 години, в селі Чорна Тиса, Рахівського району, Закарпатської області, на вулиці поблизу кафе-магазину ФОП ОСОБА_7 , по АДРЕСА_2 , під час несення служби дільничим офіцером сектору превенції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 та інспектором СРПП Рахівського РВП ОСОБА_6 , які здійснювали патрулювання в с. Чорна Тиса на службовому автомобілі марки Nissan Patrol з реєстраційним номером НОМЕР_1 , коли останні зупинилися з метою припинення правопорушення громадського порядку, яке вчиняв ОСОБА_4 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння, останній, діючи умисно, почав агресивно себе поводити, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, погрожував застосуванням фізичного насильства у зв`язку із виконанням ними своїх службових обов`язків, смикав за форменний одяг та завдавав ОСОБА_6 численних ударів руками по руках і тулубу, а ногами по ногах, зокрема завдав одного удару рукою, стиснутою в кулак, у область правого ліктьового суглобу ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синця внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синця внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та правову кваліфікацію злочину не оспорює. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено, що у такому випадку учасники позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, виключивши з обвинувачення ОСОБА_4 діяння - погрозу насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, оскільки така не являється об`єктивною стороною правопорушення, перебдаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує таке.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку лікаря фтізиатра, психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину та постійно здійснює догляд за перестарілою бабусею ОСОБА_9 , за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, ступінь його вини, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, той факт, що потерпілий ОСОБА_6 будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого під час досудового розслідування та в ході судового розгляду не заявляв, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, на строк у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Крім того, суд зважає і на критичне ставлення ОСОБА_4 до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

З огляду на зазначені вище обставини суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі й реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 75, 76 КК України.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде своєю чергою достатньою превентивною мірою, відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

У цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя: ОСОБА_1