Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4557/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 08.08.2022р. в ЄРДР за №0000334 за обвинуваченням-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Вахрушеве, Луганської області, фактично зареєстрованої в АДРЕСА_1 та мешканки АДРЕСА_2 , громадянка України, українка, не одружена, освіта неповна середня, безробітна, раніше судима,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_6 , будучи засудженою вироком Виноградівського районного суду 06.05.2022р. за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, на шлях виправлення не стала, а вчинила нове кримінальне правопорушення.

Так, 07.08.2022р., близько 11.10 години у ОСОБА_6 , яка рухалась по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 . Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, умисно, в період дії військового стану, запровадженого на всій території України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, шляхом вільного доступу ввійшла на неогороджену територію дворогосподарства в АДРЕСА_3 , де таємно, повторно проникла в приміщення новобудови, звідки викрала рулетку довжиною 30 метрів синього кольору, вартістю 280 (двісті вісімдесят) гривень, рулетку чорно-жовту довжиною 5 метрів, вартістю 75 (сімдесят п`ять) гривень, рукавиці тканинні у кількості дві пари, вартістю 56 (п`ятдесят шість) гривень, степлер будівельний марки «SIGMA», вартістю 126 (сто двадцять шість) гривень, перфоратор марки «Bosch GBH 2-26 DRE», вартістю 1900 ( тисяча дев`ятсот) гривень, саморіз до г/к по дереву 3,5x60 у кількості 50 штук, вартістю 32,50 ( тридцять дві гривні, п`ятдесят копійок), саморіз до г/к по дереву 4,2x76 у кількості 83 штуки, вартістю 70,55 (сімдесят гривень п`ятдесят п`ять копійок) та двосторонній скотч коричневого кольору, вартістю 54,13 (п`ятдесят чотири гривні тринадцять копійок), загальна вартість яких згідно висновку експерта від 09.08.2022р., становить 2594,18 грн., помістивши їх у паперовий мішок.

Після цього, ОСОБА_5 , тримаючи в руках паперовий пакет, в якому знаходилися викрадені електроінструменти та будівельні матеріали, вийшла з території новобудови і почала рух по вул.Ковача в напрямку вул.Копанської в м.Виноградів, Берегівського району, маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, таким чином виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена та викрита власником ОСОБА_8 неподалік місця вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, підтвердила, що дійсно вона 07.08.2022р., близько 11.10 години йшла по АДРЕСА_3 . Вона ввійшла на неогороджену територію дворогосподарства в АДРЕСА_3 , де з приміщення новобудови взяла мішок, в якому були дві рулетки, дві пари рукавиць, будівельний степлер, перфоратор, саморізи по дереву та двосторонній скотч. Після цього вона пішла в напрямку вул.Копанської в м.Виноградів, однак була зупинена та викрита власником ОСОБА_8 неподалік від будинку. Викрадені речі вона повернула власнику. Дуже жалкує, що так сталося, просила суд суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення слухання справи не надав.Учасники судового розгляду на участі потерпілого не наполягали, тому розгляд справи проведено у його відсутності.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану, обвинувачена винувата у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєний нею злочин.

Обвинувачена не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає її щире каяття; обставин, що обтяжують їй покарання - судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого нею злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу підсудної, обставини, за яких були скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують їх відповідальність,.

Призначаючи особі покарання, суд має дотриматися загальних засад, передбачених статтями 50,65 КК, та врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої.

Отже, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: згідно із ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно- відносно своїх трьох дітей позбавлена батьківських прав, ніде не працює, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя; суспільно-корисною працею не займається (а.п.60-63).

Разом з тим, обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності притягувалася, зокрема, 06.05.2022р. була засудженою вироком Виноградівського районного суду за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнена від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 2 роки, тобто, інкримінований їй аналогічний злочин вона вчинила під час іспитового строку за вироком Виноградівського районного суду від 06.05.2022р. На переконання суду вчинення обвинуваченою на протязі короткого часу аналогічного злочину проти власності свідчить про високу суспільну небезпечність дій обвинуваченої, а також це суд розцінює як її небажання стати на шлях виправлення

Між тим, відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71,72 цього Кодексу.

Ці вимоги закону кореспондуються із приписами ч.6 ст.79 КК України, згідно яких встановлено, що якщо засуджена вчинила в період іспитового строку нове кримінальне правопорушення, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими у ст.ст.71 і 72 цього Кодексу.

Так, призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч.1 ст.71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч.1 ст.71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

При цьому за попереднім вироком ОСОБА_6 було засуджено 06.05.2022р. вироком Виноградівського районного суду за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, зі звільненням її від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 2 роки на підставі ст.75 вказаного Кодексу. Не дивлячись на це, ОСОБА_6 07.08.2022р. вчинила новий злочин (ч.2 ст.15- ч.4 ст.185 КК) у період іспитового строку, що стає фактичною підставою для визнання призначеного за попереднім вироком покарання, від відбування якого вона була звільнена, таким, що належить відбувати реально (ч.3 ст.78, ч.6 ст.79 КК). Тим самим обумовлюється і необхідність застосування ст.71 КК при призначенні покарання за сукупністю вироків. А застосування ст.71 КК означає, що покарання, від відбування якого ОСОБА_6 була звільнена на підставі ст.75 КК, тепер має відбуватись нею лише реально, оскільки не допускає самостійного виконання покарань.

Отже, за сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочинів обставинам їх скоєння та особистості винної, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудної, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самою підсудною, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудної (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, а відтак їй слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України із застосуванням правил, передбаченими ст.ст.71 ч.1, 78 ч.3 КК України.

Призначення саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні на досудовому слідстві не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91,94,370,374,394,615 ч.15 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Виноградівського районного суду від 06.05.2022р. і визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5-ти (п`яти) років одного місяця.

Вирок привести до виконання після набрання ним законної сили.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні до обвинуваченої не застосовуються.

Речові докази по справі: рулетка довжиною 30 метрів синього кольору, рулетка чорно-жовту довжиною 5 метрів, рукавиці тканинні у кількості дві пари, степлер будівельний марки «SIGMA», перфоратор марки «Bosch GBH 2-26 DRE», саморізи по дереву та двосторонній скотч коричневого кольору, які знаходяться на відповідальному збережені у потерпілого- повернути потерпілому ОСОБА_9 , як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1 ОСОБА_10