Справа № 148/50/23
Провадження №1-кп/148/79/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження №0000318, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , маючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, 05.11.2022 близько 17:34 години, перебуваючи за адресою: вул. Першотравнева, с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, висловив пропозицію службовій особі поліцейському СРПП Тульчинського РВП старшому сержанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському СРПП Тульчинського РВП старшому сержанту поліції ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди за не притягнення його до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, поліцейський СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_8 та інспектор СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_9 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до затвердженого начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області полковником поліції ОСОБА_10 , наказу № 457 від 04.11.2022 «Про виділення працівників поліції Тульчинського РВП для забезпечення ОПБ, регулювання руху та дотримання громадянами вимог законодавства України в умовах воєнного стану», на службовому автомобілі марки «Skoda» моделі «Rapid», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювали патрулювання населеного пункту с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області.

Під час вказаного патрулювання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 05.11.2022 близько 17 години 34 хвилин за порушення правил дорожнього руху України, а саме: керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), порушення вимоги п. 31.6 ПДР України, по вул. Першотравневій в с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області було зупинено автомобіль ЛУАЗ 969М, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_4 .

В подальшому зазначені працівники поліції при спілкуванні з ОСОБА_4 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестеру «Драгер» та повідомили, що у разі позитивного результату, на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, відносно нього будуть складенні адміністративні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого ОСОБА_4 пройшов огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції результат огляду позитивний 2, 19%.

У свою чергу, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, про яку неодноразово був попереджений працівниками поліції, діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по

вул. Першотравневій, с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, в службовому автомобілі марки «Skoda моделі «Rapid», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, запропонував поліцейському СРПП Тульчинського РВП старшому сержанту поліції ОСОБА_6 та інспектору СРПП Тульчинського РВП старшому сержанту ОСОБА_7 неправомірну вигоду, а саме, о 17:45 год. грошові кошти у сумі 3000 гривень, за що був попереджений поліцейським про неправомірність його дій та кримінальну відповідальність за пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди. Після чого о 17:47 годині ОСОБА_4 почав пропонувати за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, поліцейському СРПП Тульчинського РВП старшому сержанту поліції ОСОБА_6 та інспектору СРПП Тульчинського РВП старшому сержанту ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 4000 гривень, за що знову був попереджений поліцейськими про неправомірність його дій та кримінальну відповідальність за указану пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди.

Однак ОСОБА_4 на відповідні попередження поліцейських не реагував, а продовжував вчиняти дії, пов`язані з уникненням адміністративної відповідальності, а саме о 17:51 год. запропонував поліцейським неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 8000 гривень.

Працівниками поліції знову було попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди, на що останній, діючи свідомо та умисно, не відреагував та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, о 18:04 год. знову запропонував поліцейському СРПП Тульчинського РВП старшому сержанту поліції ОСОБА_6 та інспектору СРПП Тульчинського РВП старшому сержанту поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 10000 гривень за прийняття незаконного рішення про не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, після чого було викликано слідчо-оперативну групу.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, яка укладена 06.01.2023 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

За змістом даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 369 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання, при цьому вказав, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Захисник ОСОБА_5 підтвердив позицію обвинуваченого, заявив про відсутність будь-якого впливу на його підзахисного, добровільність укладення ним угоди, а тому просив затвердити угоду у кримінальному провадженні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання.

Суд, вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У пункті 2 ч. 1 ст. 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій та переходить до розгляду угоди.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, подана на затвердження угода про визнання винуватості, у повній мірі відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо її форми та змісту, датована та підписана відповідними сторонами, включаючи захисника, участь якого з моменту її ініціювання є обов`язковою.

Кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 за максимальною санкцією відповідно до визначеної у ст. 12 КК України класифікації є кримінальним проступком, можливість застосування угоди про визнання винуватості щодо якого прямо передбачена законом.

Погоджене сторонами угоди покарання перебуває в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та повністю усвідомлює наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, за результатом чого не отримано заяв сторін про відмову від угоди про визнання винуватості.

Суд також переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним і воно не стало наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Отже, в підготовчому судовому засіданні судом встановлено відповідність умов угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, визначено правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненням якого шкода заподіяна лише суспільним інтересам, тяжкість даного кримінальних правопорушення передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не виявлено обгрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним; чи виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є очевидно неможливим; не виявлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, що у сукупності дає підстави для висновку про відсутність в даному конкретному випадку застережених законом підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також судом враховується, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного спяніння.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 06.01.2023 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 473-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 січня 2023 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000318.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 369 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України

Суддя ОСОБА_1