Провадження по справі №1-кп/752/1215/23
У Х В А Л А

11 квітня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

в ході проведення судового засідання за кримінальним провадженням №0000489 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Камянець-Подільский, Хмельницької обл., українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого за ч. 2,3 ст. 260, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 260, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п.1,12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Білібіно Магаданської обл., РФ, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

обвинуваченого за ч. 5 ст. 260, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п.1,12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Ємільчене Житомирської обл., українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пп.1,12 ч. 2 ст. 115 КК України;

з участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 260, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 260, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п.п.1,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 260, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п.1,12 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 260, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пп.1,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що під час здійснення досудового розслідування, відповідно до п.4 ст.184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1, 3 ст.177 КПК України, які на теперешній час не зменшились та продовжують існувати. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, проти громадської безпеки та особливо тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, матиме можливість переховуватись від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків, експерта, вчинити інші кримінальні правопорушення, а з урахуванням воєнного стану, створить значні перешкоди для забезпечення явки до суду. Вказала про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Також, прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що під час здійснення досудового розслідування, відповідно до п.4 ст.184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1, 2 ст.177 КПК України, які на теперешній час не зменшились та продовжують існувати. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, проти громадської безпеки та особливо тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, матиме можливість переховуватись від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків, експерта, вчинити інші кримінальні правопорушення, а з урахуванням воєнного стану, створить значні перешкоди для забезпечення явки до суду, оскільки являється військовим, може впливати на свідків, які є військовими, вказала про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Окрім того, прокурор звернулая до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що під час здійснення досудового розслідування, відповідно до п.4 ст.184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1, 2 ст.177 КПК України, які на теперешній час не зменшились та продовжують існувати. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, проти громадської безпеки та особливо тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, матиме можливість переховуватись від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків, експерта, вчинити інші кримінальні правопорушення, а з урахуванням воєнного стану, створить значні перешкоди для забезпечення явки до суду. Також вказала, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Захисник ОСОБА_10 просив визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , заставу. Вказував, що ризики наведені прокурором відсутні, доказів винуватості підзахисного немає, зосереджував увагу суду на міцних соціальних звязках у ОСОБА_3 , а саме: обвинувачений одружений, на утриманні має дружину, яка перебуває в декретній відпустці, 2-є малолітніх дітей та тестя, зареєстрований та проживає у м. Києві, позитивно характеризується за місцем проживання, самостійно зявився на допит до слідчого, що свідчить про те, що сам бажає розібратись у справі. З 20 березня 2022 року перебуває під вартою, тобто вже значний час без остаточного рішення суду. На його думку, законодавець, не дивлячись на імперативні вимоги КПК України, щодо ст. 260 КК України, інші статті, зокрема 183 КПК України, передбачають можливість визначення застави.

Захисник ОСОБА_7 , підтримав думку колеги.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисників в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_9 заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 на особисте зобовязання. Вказував, що ризики наведені прокурором відсутні, доказів винуватості немає, зазначив, що його підзахисний не причетний до вказаної справи. Окрім того, додав документи з показаннями свідків, де жоден з них не вказав на причетність його підзахисного до злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, вказував, що суд вже дослідив 190 аркушів провадження, з яких вбачається що ОСОБА_4 не причетний до вказаної справи. Інші докази також не підтверджують вину його підзахисного. Інкримінова ст. 260 КК України має ряд ознак, які обовязково повинні бути наявні, при звинуваченні в цьому злочині, зокрема збройне формування повинно мати відповідні складові, доказів чого в матеріалах справи немає. При обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченими ст. 115 КК України, повинен бути доведений умисел, а також основне, за допомогою доказів зібраних в порядку КПК України, що саме ця особа вчинила ці вбивства, вилучені зброя, кулі, тощо. Всього цього в матеріалах справи немає. ОСОБА_4 не заперечує, що стріляв, але стріляв у повітря і метою було навпаки припинити стрілянину, яка розпочалася. Більше того, його підзахисний в той момент був військово службовцем на бойовому посту, під дією бойового наказу, що ще із цих причин виключає можливість його обвинувачення у вище вказаних злочинах. Допитані свідки, не можуть бути обєктивними та доводити вину його підзахисного, оскільки вони самі стріляли по потерпілих та саме їх кулі позбавили життя та були виявлені в потерпілих. Зазначав, що його підзахисний військовослужбовець, тому при зміні запобіжного заходу, під наказом командира виконуватиме вимоги КПК України, зокрема утримання від спілкування зі свідками. Посилався на практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Ковров проти росії».

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, вказував, що нещодавно здійснювався обмін полоненними, вважає себе таким самим полоненним. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що в даний час відсутні підстави для зміни обвинуваченим міри запобіжного заходу із тримання під вартою.

Клопотання прокурора, щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню, оскільки ризики та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, що існували на момент обрання запобіжного заходу, не зменшились і не зникли. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти громадської безпеки та у особливо тяжких злочинах проти життя та здоров`я особи. Суд не виключає, що обвинувачений може ухилятись від суду, виконання процесуальних рішень, тиснути на потерпілих та свідків, експерта, які ще не були допитані в судовому засіданні. В даний час, на цьому етапі судового розгляду, при дослідженні лише 190 аркушів справи, суд не має змоги переконатися в обгрунтованості заперечень сторони захисту, а як наслідок і визначити ступінь провини обвинуваченого, щоб могло вплинути на рішення про зміну запобіжного заходу. Крім того, ОСОБА_4 є військовослужбовцем, при зміні запобіжного заходу, можуть виникнути підстави для зупинення провадження та як наслідок унеможливить її слухання по суті. Аргументи сторони захисту, суд зважує та поступово при просуванні досліджень сторони захисту, формує у себе думку, яка в подальшому може схилити терези в бік позиції сторони захисту. Лише частина доказів, яка досліджена судом не дає повної картини подій, які відбувалися в той момент.

Клопотання прокурора, щодо продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню, оскільки ризики та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, що існували на момент обрання запобіжного заходу, не зменшились і не зникли. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти громадської безпеки та у особливо тяжких злочинах проти життя та здоров`я особи. Суд не виключає, що обвинувачений може ухилятись від суду, виконання процесуальних рішень, тиснути на потерпілих та свідків, експерта, які ще не були допитані в судовому засіданні. В даний час, на цьому етапі судового розгляду, при дослідженні лише 190 аркушів справи, суд не має змоги, переконатися в обгрунтованості заперечень сторони захисту, а як наслідок і визначити ступінь провини обвинуваченого, щоб могло вплинути на рішення про зміну запобіжного заходу.

Клопотання прокурора, щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню, оскільки ризики та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, що існували на момент обрання запобіжного заходу, не зменшились і не зникли. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти громадської безпеки та у особливо тяжких злочинах проти життя та здоров`я особи. Суд не виключає, що обвинувачений може ухилятись від суду, виконання процесуальних рішень, тиснути на потерпілих та свідків, експерта, які ще не були допитані в судовому засіданні. В даний час, на цьому етапі судового розгляду, при дослідженні лише 190 аркушів справи, суд не має змоги, переконатися в обгрунтованості заперечень сторони захисту, а як наслідок і визначити ступінь провини обвинуваченого, щоб могло вплинути на рішення про зміну запобіжного заходу.

При обранні найсуворішого виду запобіжного, суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує особам у разі визнання їх винуватими.

Клопотання захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про визначення обвинуваченому ОСОБА_3 , застави та захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на особисте зобовязання, не може бути задоволено з огляду на вказану судом мотивацію, щодо задоволення клопотання прокурора.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії», «Харченко проти України», «Пунцельт проти Чехії», «Смірнов проти Росії».

Розгляд питання, щодо доцільності продовження запобіжного заходу, суд вважає можливим одноособово головуючим з огляду на п. 20-5 перехідних положень КПК України, а також з огляду на постанову КМ № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Керуючись ст.ст. 314-315 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді тримання під вартою- задовольнити.

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , про визначення обвинуваченому ОСОБА_3 , застави - відмовити.

Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.06.2023 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на особисте зобов`язання - відмовити.

Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.06.2023 року, включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , про змінину запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.06.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1