Справа № 461/5765/22
Провадження № 1-кс/461/5769/22
УХВАЛА

Іменем України

21.12.2022 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши погоджене з прокурором клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000130 від 13.10.2022 про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом,-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2022 року до Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000130 від 13.10.2022 про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом.

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , всупереч вимог Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, маючи умисел на незаконний перетин державного кордону України, пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення таких дій в його інтересах, надав службовій особі - дільничному інспектору прикордонної служби 1 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділу інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1400 польських злотих.

28.10.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, санкція статті якої передбачає, покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від 2 до 4 років або позбавленням волі на той самий строк.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від 2 до 4 років або позбавленням волі на той самий строк, у зв`язку із чим існує обґрунтований ризик того, що без обрання останньому запобіжного заходу, він може ухилятись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить клопотання задоволити

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним в клопотанні. Просив задоволити клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Просив змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід на особисте зобов`язання, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, протягом двох місяців не порушив покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення від 13.10.2022, допитом свідка ОСОБА_6 від 14.10.2022, заявою про добровільну видачу грошових коштів; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину та вилученими речами і документами; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_6 , отриманих матеріалами фотозображень та скріншоти листувань, мобільних дзвінків, які здійснювались через мобільний термінал та мали місце у мережі Viber із абонентом мобільного зв`язку за номером НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_4 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 .

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, слідчий суддя враховує наступне. У разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від 2 до 4 років позбавлення волі на той самий строк. Прокурор довів слідчому судді, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання. Підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк, що може стимулювати підозрюваного до втечі.

Слідчим доведена наявність ризику, передбаченого у статті 177 КПК України, який дає підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачення покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. Ризик, передбачений статтею 177 цього Кодексу прокурором доведений. Проте, суд враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, має постійне місце проживання, майнової шкоди інкримінованим йому злочином не заподіяв, в останнього міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, протягом двох місяців не порушув покладених на нього обов`язків, до адміністративної відповідальності не притягувався. Підозрюваний ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового розслідування. Тому прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Таке рішення на думку суду узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, оскільки небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною ,що це не може служити виправданням утримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії).

З врахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст.194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя --

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000130 від 13.10.2022 про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , більш м'який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 27.01.2023 року наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки покласти на строк до 27.01.2023 р. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1