ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2771/23
провадження № 1-кп/753/1159/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 в середині січня місяця 2023 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у заздалегідь зазначеному місці підібрав, тим самим незаконно придбав, пакунок із невстановленою досудовим розслідуванням кількістю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - PVP, яку почав зберігати при собі, з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок» (схованок).

Так, ОСОБА_2 15 січня 2023 року, незаконно зберігаючи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP, діючи з метою збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням час, здійснив схованки (закладки) вказаної психотропної речовини:

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_1, масою 0,291г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_2, масою 0,312г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_3, масою 0,326г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_4, масою 0,344г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_5, масою 0,271г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_6, масою 0,306г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_7, масою 0,312г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_8, масою 0,279г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_9, масою 0,285г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_10, масою 0,298г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_11, масою 0,264г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_12, масою 0,287г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_13, масою 0,314г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_14, масою 0,340г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_15, масою 0,313г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_16, масою 0,274г.;

-на відкритій ділянці місцевості Дарницького району м. Київ, за координатами НОМЕР_17, масою 0,287г..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що він проживав у Донецькій області, коли почалися воєнні дії. Втративши роботу, він переїхав до друзів у Київ. Взяв в оренду скутер та працював у доставці. Однак, невдовзі його зупинили працівники поліції і сказали, що він не має право керувати скутером і він залишився без роботи. Намагався влаштуватися барістою, але не вийшло. Спробував працювати водієм таксі, але оскільки він не знає міста, йому не хотіли довіряти авто. 10 січня 2023 року він побачив в телеграм каналі, що потрібні кур`єри для того щоб робити «закладки» та фотографувати їх місця. Місця ОСОБА_2 обирав самостійно подалі від садочків та шкіл. Так, 15 січня 2023 року приблизно о 12 год. він зробив 17 «закладок» з PVP в Дарницькому районі, біля річки Дніпро. Після цього його зупинили працівники поліції, якім він добровільно показав свій телефон з фото та координатами «закладок». Розумів, що вчинив погано, тому хотів співпрацювати з правоохоронними органами.

Також, ОСОБА_2 пояснив, що фото «закладок» замовнику не встиг відправити, а грошові кошти не отримав, оскільки згідно домовленості, винагороду йому мали перерахувати після виконання всього обсягу робіт.

Про вчинене щиро шкодує, розкладував «закладки» лише один день, оскільки йому потрібні були кошти на операцію, а знайти роботу в Києві йому не вдалося. Зараз влаштувався на офіційну роботу по місцю проживання, також допомагає розвозити дрова населенню та розбирати завали, оскільки його дім межує з кордоном і їх постійно обстрілюють з території рф, чоловіків не вистачає, так як багато було мобілізовано. Просить не позбавляти волі, дати шанс на виправлення, допомагати матері, яка проживає разом з ним. Запевнив, що не буде вчиняти в майбутньому кримінальних правопорушень.

Вагу особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - PVP, так як воно зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_2 не оспорює.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, з метою збуту.

При обранні виду та міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Обираючи ОСОБА_2 захід примусу, суд ураховує ступень тяжкості вчиненого правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК є тяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації за яким характеризується позитивно, міцні соціальні зв`язки, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, суд, вказані дві обставини, які пом`якшують покарання, вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу винного, які зазначені у вироку, вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо доводів захисника про відсутність в ОСОБА_2 корисливого мотиву, у зв`язку з чим, просив суд не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. При цьому корисливий мотив визначається як прагнення особи до незаконного збагачення за рахунок вчинення протиправних дій.

Так, суд установив у діях обвинуваченого ознаки незаконного збуту психотропної речовини та кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 307 КК.

Під незаконним збутом слід розуміти будь-які способи оплатного чи безоплатного розповсюдження наркотичних засобів або психотропних речовин серед невизначеного кола осіб (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позичання, за певних умов введення наркотику чи психотропної речовини його володільцем іншій особі шляхом ін`єкцій, пригощання цигарками, які містять зазначені речовини, тощо).

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що він вирішив зайнятися таким видом діяльності (розкладати «закладки») через скрутне матеріальне становище з метою отримання коштів, в тому числі, на лікування, що підтвердив у своєму виступі в судових дебатах і захисник.

У даному випадку термін «реалізація» за своїм змістом є дещо вужчим, ніж термін «збут». Під реалізацією розуміється відпускання продукції і одержання оплати за неї, перетворення майна, товару або цінних паперів на гроші. Отже, реалізація може здійснюватися виключно на оплатній основі.

Крім того, про умисел на збут на оплатній основі наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема, великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину, те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.

На переконання суду, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 мав на меті саме оплатне розповсюдження психотропних речовин, що не заперечував обвинувачений, вказавши, що за кожну «закладку» мав отримати 120 грн.

Той факт, що ОСОБА_2 обумовленої грошової винагороди не отримав, жодним чином не спростовує наявність в нього корисливого мотиву.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого наявний корисливий мотив, а тому необхідно застосувати до нього додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК, у виді конфіскації майна.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи зазначене, дані про особу ОСОБА_2 , який вперше притягується до відповідальності, його молодий вік, на сьогоднішній день офіційно працевлаштований за місцем проживання, стан здоров`я, через який останній потребує оперативного втручання, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, пов`язаних з військовими діями через що він втратив роботу та був змушений поїхати з місця проживання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання, на переконання суду, дають підстави дійти до висновку про можливість досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_2 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку, встановленого у ст. 75 КК.

Переконливих доводів, які б свідчили про неможливість досягти мети покарання через визначений судом порядок його відбування, прокурор у дебатах взагалі не навів. Лише сам той факт, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, про що вказує прокурор, не може бути безумовною підставою для неможливості його звільнення від відбування покарання.

Суд уважає, що призначене ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та домірним вчиненому.

Також, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_2 та виконання ним процесуальних обов`язків суд уважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання, з урахуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді застави залишити без змін.

Заставу в розмірі 49680 (сорок дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) грн. після набрання вироком законної сили, внесену 23 січня 2023 року (отримувач ДКСУ м. Київ), повернути заставодавцю - ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі - вартість проведених експертиз на загальну сум 5663 грн. 40 коп. в дохід держави.

Речові докази по справі, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP, вагою 0, 291г., 0,291г., 0279г., 0,285г., 0,298г., 0,264г., 0,314г., 0,287г., 0,271г., 0,344г., 0,327г., 0,312г., 0,274г., 0313г., 0,340г., 0,312г., 0,306г., що знаходиться в камері схову Дарницького УП ГУНП України в м. Києві, - знищити; мобільний телефон марки «Iphone 6S» - повернути власнику ОСОБА_2 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1