Справа № 510/1374/22

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
20 квітня 2023 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрокія Р. Молдова, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, пенсіонера, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , не маючого судимості
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, -
Встановив:
09.07.2022 р. приблизно о 21.00 год., обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись у житловій кімнаті домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході сварки, виниклої на грунті раптово виниклих неприязнених відносин між ним та потерпілою ОСОБА_5 навмисно, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, долонями обох рук наніс останній декілька ударів в область обличчя та тулуба, завдавши потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній та нижній повіці правого ока, на верхній та нижній повіці правого ока в середній третині, в центрі лобної ділянки, на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу в середній третині; двох саден в лівій виличній ділянці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав, не заперечував конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 та заподіяння їй тілесних ушкоджень за вищевикладених обставин. У содіянному розкаюється.
Від потерпілої ОСОБА_5 до судового розгляду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
Оскільки обвинувачений по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав та не оспорював основних фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав за необхідне дослідити письмові докази що містяться у матеріалах кримінального провадження, у повному обсязі.
Так, окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у навмисному завданні потерпілій тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами.
Фактичні обставини заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, причини і обставини конфлікту обвинувачений не оспорював як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду.
В ході досудового розслідування було також проведено судово-медичну експертизу потерпілої ОСОБА_5 , яка встановила наявність вищевказаних тілесних ушкоджень, підтвердила механізм, приблизний час їх заподіяння та ступінь тяжкості (висновок експерта №185 від 12.07.2022 р.).
Оцінюючи докази по справі в цілому в їх сукупності, суд приходить до висновку. що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доведена. Докази взаємопов`язані та не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи.
ОСОБА_4 умисно заподіяв потерпілій легких тілесних ушкоджень та підлягає відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України.
Як особа ОСОБА_4 характеризується в-цілому задовільно, що підтверджується характеристикою та даними довідок, є особою, що не має судимості, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, є особою пенсійного віку.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, незаявлення матеріальних претензій потерпілою на час судового розгляду, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, де він характеризується задовільно, його сімейний та матеріальний стан, пенсійний вік, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
Потерпіла ОСОБА_5 , направивши до суду заяву про проведення судового розгляду без її участі, разом із тим, реалізуючи свої права як потерпіла, наполягала на визнанні обставиною, що обтяжує покарання, вчинення правопорушення відносно неї, як особи з інвалідністю (п.6 ч.1 ст. 67 КК України), а також на призначенні обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт. Однак, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, докази наявності у потерпілої інвалідності, не додано таких доказів, документів потерпілою і до її клопотання. Крім того, відповідно до положень ч.3 ст. 56 КК України, покарання у виді громадських робіт не призначається особам, які досягли пенсійного віку. Виходячи з вищенаведеного, клопотання потерпілої не можуть бути задоволені судом.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат у провадженні немає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.)
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Вячеслав ДУДНИК