Справа № 521/8272/23
Номер провадження:1-кс/521/1196/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 24.03.2023 року до чч надійшов рапорт від інспектора УПП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про те, що 24.03.2023 року перебуваючи за адресом: м. Одеса, пров. Високий, біля будинку №24, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серією та номером НОМЕР_1 з явними ознаками підробки.
Також, 24.03.2023 року до чч відділення поліції №3 ОРУП №1 надійшло повідомлення, що за адресою: м. Одеса, пров. Високий, біля будинку №24, було зупинено автомобіль білого кольору марки Honda Civic д/з НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з явними ознаками підробки номерних агрегатів транспортного засобу.
25.03.2023 року під час проведення огляду місця події, за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серією та номером номером НОМЕР_3 з явними ознаками підробки, а також автомобіль марки Нonda Civic д/з НОМЕР_2 з явними ознаками підробки номерних агрегатів транспортного засобу.
Також, 25.03.2023 року в ході проведення огляду місця подій, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серією та номером номером НОМЕР_3 з явними ознаками підробки та автомобіль марки Нonda Civic д/з НОМЕР_2 з явними ознаками підробки номерних агрегатів транспортного засобу, було вилучено.
25.03.2023 року вилучені в ході проведення огляду місця подій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серією та номером номером НОМЕР_3 з явними ознаками підробки, а також автомобіль марки Нonda Civic д/з НОМЕР_2 з явними ознаками підробки номерних агрегатів транспортного засобу було визнано речовим доказом.?
Постановою дізнавача від 25.03.2023 року вилучене майно визнано речовими доказами кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Дізнавач надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Власник майна в судове засідання не прибув, своє відношення до клопотання прокурора не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, яке 25.03.2023 року під час огляду місця події було виявлено та вилучено, а саме: на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серією та номером НОМЕР_3 та на автомобіль марки Нonda Civic д/з НОМЕР_2 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1