Справа № 277/231/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 12.02.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільшанка Ємільчинського району, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня-спеціальна, незаміжня, пенсіонерка, раніше не судима

за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

11 лютого 2020 року, приблизно о 00 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , вирішила таємно викрасти грошові кошти в ОСОБА_5 , які лежали в кишені штанів, що знаходились на стільці у кімнаті кухні, про місцезнаходження яких їй було достовірно відомо.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня, без розриву в часі ОСОБА_4 , переконавшись, що власник грошових коштів та інші присутні в будинку особи, які могли б перешкодити вчиненню злочину, сплять та не спостерігають за її діями, піднялась з ліжка та підійшла до стільця, який стояв у вказаній кімнаті та на якому знаходились штани ОСОБА_5 в кишені яких були грошові кошти. Взявши штани в руки ОСОБА_4 рукою дістала з правої кишені грошові кошти в сумі 1500 грн. і таким чином умисно таємно викрала їх та в подальшому сховала під подушку на ліжку на якому відпочивала та лягла далі відпочивати. Однак свій злочинний умисел ОСОБА_4 не довела до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки через декілька хвилин прокинувся ОСОБА_5 , який виявив відсутність грошових коштів та став вимагати повернути його грошові кошти. На вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дістала кошти з під подушки та повернула їх.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , 11 лютого 2020 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, перебуваючи на ліжку в кімнаті кухні будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , вирішила повторно, таємно викрасти грошові кошти в ОСОБА_5 , які лежали в кишені штанів, що знаходились на стільці у вказаній кімнаті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня, без розриву в часі ОСОБА_4 , переконавшись, що власник грошових коштів та інші присутні в будинку особи, які можуть перешкодити вчиненню злочину, сплять та не спостерігають за її діями, піднялась з ліжка та підійшла до стільця, який стояв у вказаній кімнаті та на якому лежали штани ОСОБА_5 , в кишені яких знаходились грошові кошти. Взявши штани в руки ОСОБА_4 рукою дістала з правої кишені грошові кошти в сумі 1500 грн. і таким чином умисно таємно, повторно викрала їх після чого залишила місце вчинення злочину.

В подальшому викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядилась за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1500 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та показала, що дійсно 11.02.2020 року вона, перебуваючи в будинку ОСОБА_5 вирішила викрасти в нього гроші з кишені штанів, які висіли на стільці. Діставши гроші з кишені штанів ОСОБА_5 , який спав, положила їх під подушку на якій вона спала. Однак через декілька хвилин ОСОБА_5 прокинувся та, виявивши відсутність грошей, почав вимагати їх у неї і вона змушена була йому їх віддати. Після цього вони знову лягли спати, і коли всі вже спали вона знову викрала гроші з кишені штанів ОСОБА_5 та пішла з будинку. Також вказала, що повністю повернула потерпілому викрадені кошти, у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив кримінальне провадження розглянути без його участі, вказав, що претензій до ОСОБА_4 не має та мати не буде, відносно міри покарання покладається на розсуд суду. Також надав до суду розписку про те, що отримав від ОСОБА_4 кошти в сумі 1360,00 грн.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні, суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень встановленою та доведеною, і її дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок та корисливий нетяжкий злочин, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вчинила кримінальний проступок та нетяжкий злочин, по місцю проживання характеризується позитивно, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах, встановлених в санкціях ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 ч.1 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням та покласти на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.75, 76 КК України, ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: грошові кошти в сумі 140 грн. (дві купюри номіналом по 50 грн. та дві купюри номіналом по 20 грн.), які передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому у власності.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1