Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2367/22
Провадження № 1-кп/376/176/2023
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

"17" січня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні зали суду м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження № 0000160 від 03.10.2022 по обвинуваченню:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сквирського районного суду Київської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого посилався на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до останнього міри запобіжного заходу, тому запобіжний захід необхідно продовжити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав клопотання прокурора необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам КПК України через відсутність доказів на предмет обґрунтованості підозри за ч.4 ст. 186 КК України, вважав за можливе змінити запобіжний захід на більш м"який, враховуючи повне відшкодування потерпілій матеріальної та моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди, не наполягала на триманні під вартою ОСОБА_5 .

Так, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраний ухвалою Сквирського районного суду Київської області 05.10.2022 у вигляді «тримання під вартою».

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 22.11.2022 строк тримання під вартою продовжено до 20 січня 2023 року.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.2 ст. 121 КК України, тобто у вчиненні тяжких злочинів.

Санкцією ч.2 ст. 121 КК України передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень була предметом перевірки слідчого судді та на стадії обрання запобіжного заходу та його продовження.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи суворість можливого покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відсутність міцних соціальних зв`язків, суд вважає обґрунтованим наявність ризику переховуватися від суду.

Також, враховуючи наявність свідків та потерпілої по справі, які ще не допитані в суді, з урахуванням тяжкості злочинів, суд вважає наявним та обґрунтованим ризик щодо можливості обвинуваченого в разі перебування на волі впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення можливого покарання.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.

Достатніх даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати та не зменшилися.

Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в межах строку, визначеного законом.

Норми п.2 ч.4 ст.183 КПК України надають суду право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства щодо потерпілого, суд вважає за недоцільне визначити йому розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 183, 194, 197,314-316, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 17 березня 2023 року включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1