Справа №949/1687/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 24 серпня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого фізичною особою-підприємцем, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, освіти вищої, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 Кримінального кодексу України, у зв`язку з дійовим каяттям. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке є кримінальним проступком, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував завдані збитки. Враховуючи викладене, просить суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки вважає, що у даному випадку дії ОСОБА_4 підпадають під норми статті 45 Кримінального кодексу України, відповідно до якої передбачена процедура звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору №832 на управління спадщиною від 01 вересня 2020 року, ОСОБА_4 прийняв в управління майно, а саме земельну ділянку із призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорією Землі сільськогосподарського призначення, із кадастровим номером :04:007:0436, площею 0,5106 га, що розташована на території Висоцької територіальної громади Сарненського району Рівненської області, за межами населеного пункту с. Висоцьк, Сарненського району.

Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Статтею 33 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Таким чином, ОСОБА_4 є землекористувачем земельної ділянки із кадастровим номером :04:007:0436, площею 0,5106 га, що розташована на території Висоцької територіальної громади Сарненського району Рівненської області, за межами населеного пункту с. Висоцьк, Сарненського району.

Так, в період часу з вересня місяця 2020 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , будучи на підставі договору №832 на управління спадщиною від 01 вересня 2020 року землекористувачем земельної ділянки площею 0,5106 га, із кадастровим номером :04:007:0436, що розташована на території Висоцької територіальної громади Сарненського району Рівненської області за межами населеного пункту с. Висоцьк та надана для ведення особистого селянського господарства, під час її використання всупереч вимогам пунктів "а", "б" та "ґ" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких землекористувач зобов`язаний забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля та підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, а також в порушення вимог статті 164 Земельного кодексу України, статті 35 Закону України "Про охорону земель" та статей 20-2, 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", достовірно знаючи про вид цільового використання земельної ділянки, без відповідних дозвільних документів та без проведення зміни цільового призначення земельної ділянки, розмістив на ній шість піролізних печей для виготовлення деревного вугілля, чим вивів частину вказаної земельної ділянки площею 0,0048 га із сільськогосподарського обороту.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України, тобто безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена повністю та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв його розкриттю, добровільно відшкодував завдані ним збитки.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно статті 45 Кримінального кодексу України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 року №12, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 45 Кримінального кодексу України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Передбачене у статті 45 Кримінального кодексу України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше скоїв кримінальне правопорушення, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та добровільно відшкодував завдані ним збитки. На стадії досудового розслідування активно сприяв у розкритті вчиненого кримінального правопорушення. Вчинене ним діяння у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінальних проступків, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності (пункт 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України слід закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтею 45 Кримінального кодексу України, статтями 284, 286, 288, 314, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 Кримінального кодексу України, у зв`язку з дійовим каяттям - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України, на підставі статті 45 Кримінального кодексу України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 24 серпня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1