Справа № 182/846/23
Провадження № 1-і/182/4/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2023 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2022 за №0000049 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь, Дніпропетровської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , дата народження:

ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м. Нікополь, Дніпропетровської області, яка

зареєстрована у

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ з ДУВП №4)

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ з власного пристрою),

в с т а н о в и в:

20.04.2023 у провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000049 від 17.06.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України.

Справа перебуває у провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 , однак вона станом на 24.04.2023 перебуває у відпустці, у зв`язку з чим у відповідності до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» Кримінального процесуального кодексу України вказане клопотання розглядає суддя ОСОБА_1 .

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 27.04.2023, щодо обвинуваченої ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 24.04.2023.

Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи строком на 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховування від органу слідства і суду, до чого їх може спонукати тяжкість можливого покарання; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень алогічних тим, у яких вони обвинувачуються. Крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судима за вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів і відносно обох обвинувачених на розгляді в Нікопольському міськрайонному суді перебувають кримінальні провадження, де вони обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в т.ч. і в сфері незаконного обігу наркотичних засобів. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строків тримання під вартою. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 - в гуртожитку, де він зареєстрований. Посилається на те, що він завжди з`являвся за викликами до слідчого та зараз з`являтиметься до суду за кожною вимогою. Зобов`язується не переховуватись від суду, не вчиняти нових злочинів та не порушувати умов домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання свого підзахисного та також просив змінити своєму підзахисному запобіжний захід на домашній арешт за зазначеною ним адресою. Посилається на те, що прокурором не доведено існування процесуальних ризиків, на які він посилається.

Обвинувачена ОСОБА_5 також заперечувала проти продовження строків тримання під вартою та просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , де вона зареєстрована, або ж призначити їй мінімальну заставу. Зобов`язується не переховуватись від суду, не вчиняти нових злочинів та не порушувати умов домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання своєї підзахисної та також просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт. Посилається на те, що прокурором не доведено існування процесуальних ризиків, на які він посилається. Також захисник впевнений, що ОСОБА_5 , у разі зміни їй запобіжного заходу, не вчинятиме нові злочини та не буде порушувати умови перебування під домашнім арештом. Окрім того, захисник заявив клопотання про зменшення розміру застави стосовно ОСОБА_5 , оскільки раніше встановлений судом максимальний розмір застави в 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є непомірною сумою для обвинуваченої та її родини. Просив знизити його підзахисній розмір застави до мінімального розміру, бо вважає, що застава буде дієвим запобіжним заходом для ОСОБА_5 , а така сума застави - цілком достатньою мірою, щоб гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення/зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад в рішеннях „Осаковський проти України, „Марченко проти України).

При цьому суд враховує й позицію ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад рішення від 8.10.1994 «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 21.07.2011 «Нечипорук та Йонкало проти України» та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Крім того, у справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких, за які законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років.

Судом також встановлено, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховуватись від суду, а також до чого їх може спонукати тяжкість можливого покарання, вони повною мірою усвідомлюють невідворотність покарання і настання для них передбачених законом обмежень прав та свобод; продовжувати злочинну діяльність - вчиняти кримінальні правопорушення аналогічні тим, в яких вони обвинувачуються; вони не мають постійного джерела доходу, ніде не працюють, що свідчить про відсутність у обох будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. Крім того, відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на розгляді в Нікопольському міськрайонному суді перебувають кримінальні провадження. Також суд враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 репутацію обвинувачених - відсутність у них законного джерела доходу та роботи, відсутність у них утриманців.

Щодо наявності у обвинувачених зареєстрованого місця проживання, то слід зазначити, що така обставина в даному випадку не може бути беззаперечним стимулюючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Тому судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наразі не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених під вартою, а підстав для застосування до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на вищевикладені обставини, суд не вбачає.

Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується 27.04.2023, а обвинуваченій ОСОБА_5 - 24.04.2023, тому суд вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою щодо обвинувачених. Тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Крім того, враховуючи практику ЄСПЛ, суд, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, оскільки у разі, коли суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у злочинах, перелік яких передбачено ч. 3 ст. 183 КПК України, питання про визначення або ж не визначення застави віднесено на розсуд суду.

Ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи всі обставини справи, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , особи обвинувачених, суд вважає доцільним обрати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заставу в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити в задоволенні клопотань обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на 60 діб, тобто до 22 червня 2023 р.

Одночасно визначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 грн. для забезпечення виконання ними обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений/ обвинувачені вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі нез`явлення за викликом до суду без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1