Справа № 541/8/23
Провадження № 1-кс/541/11/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання старшого слідчого СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000006 від 02.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2023 року старший слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході огляду речей 02.01.2023, а саме: мобільний телефон марки «SIGMA» моделі Соmfort 50 CF113 НІТ2020 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, кнопковий, в робочому стані, в середині якого знаходяться дві сім карти мобільного оператора «Vodafon» та чохол чорного кольору для телефону, виготовлений з матеріалу зовні схожого па шкіру.

В обґрунтування клопотання вказувала, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 за № 0000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.12.2022 близько 20 години 00 хвилин невстановлена особа, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Сігма», що належав ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинила своїми діями матеріальних збитків на суму, яка встановлюється.

02.01.2023 біля будинку №45 по вул. Оболонська с. Устивиця Миргородського району Полтавської області у ОСОБА_5 , з добровільної його згоди, був вилучений мобільний телефон марки «SIGMA» моделі Comfort 50 CFI13 HІT2020 imeil: НОМЕР_1 , imci2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, кнопковий, в робочому стані, в середині якого знаходяться дві сім карти мобільного оператора «Vodafon» та чохол чорного кольору для телефону, виготовлений з матеріалу зовні схожого на шкіру, який постановою слідчого від 02.01.2023 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000006 від 02.01.2023 року.

Вищевказаний мобільний телефон направлено для зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП№3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103.

Постановою слідчого від 02.01.2023 мобільний телефон визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно, оскільки даний речовий доказ має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт мобільного телефону є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема проведення експертиз, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судове засідання слідчий не з`явилася, направила заяву в якій зазначене клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000006 від 02.01.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

02.01.2023 старшим слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 проведено огляд предмету біля будинку №45 по вул. Оболонська, с. Устивиця, Миргородський район, Полтавська область, в ході якого ОСОБА_5 видав телефон марки «SIGMA» моделі Comfort 50 CFI13 HІT2020, який було оглянуто та вилучено.

Постановою старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 02.01.2023 вищевказаний телефон визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та визначено місце його зберігання - кімната зберігання речових доказів ВП№3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон з тих підстав, що він є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що мобільний телефон може бути переданий, пошкоджений або знищений. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження майном, з метою запобігання знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Слідчий надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколі огляду предмету, протокол допиту потерпілого, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього рухомого майна спів розмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно. Вказаний слідчим захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту згаданих речей може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно даних речей є необхідність у проведенні слідчих дій та експертних досліджень.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000006 від 02.01.2023 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження власником наступним майном:

- мобільний телефон марки «SIGMA» моделі Comfort 50 CFI13 HІT2020 imeil: НОМЕР_1 , imci2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, кнопковий, в робочому стані, в середині якого знаходяться дві сім карти мобільного оператора «Vodafon» та чохол чорного кольору для телефону, виготовлений з матеріалу зовні схожого на шкіру, який був вилучений 02.01.2023 в ході огляду предмету у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , залишивши на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП№3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103, на підставі постанови слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 02.01.2023 по кримінальному провадженню № 0000006 від 02.01.2023

Копію цієї ухвали для виконання вручити слідчому, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1