Номер провадження: 11-кп/813/349/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження

07.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції за допомогою програмного забезпечення «EASYCON» між Одеським апеляційним судом, представником потерпілого ОСОБА_12 адвокатом ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_10 , клопотання представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 про поновленням строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 року в кримінальному провадженні №0000891 від 09.05.2020 року, щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні двох малолітніх дітей зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України,

ОСОБА_11 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.146 КК України,

встановив:

оскарженою ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та кримінальне провадження №0000891, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням після повідомлення особі про підозру строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції послався на те, що в даному кримінальному провадженні моментом звернення до суду з обвинувальним актом є дата його надходження безпосередньо до суду, а не дата вказана у супровідному листі прокуратури, оскільки обвинувальний акт доставлений до суду нарочним. Враховуючи продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000891 до шести місяців, тобто до 06.11.2020 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2020 року, відкриття матеріалів досудового розслідування 02.11.2020 року та ознайомлення сторін кримінального провадження до 12.11.2020 року, та надходження до суду першої інстанції обвинувального акту 18.11.2020 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурором порушений строк звернення до суду з обвинувальним актом, після повідомлення особі про підозру, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, представник потерпілого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та повернути кримінальне провадження на новий розгляд зі стадії підготовчого провадження до того ж суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Разом з апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування доводів клопотання адвокат посилається на те, що потерпілий ОСОБА_12 , який на той час перебував під вартою як обвинувачений в іншому кримінальному провадженні, не був доставлений до суду першої інстанції, не був повідомлений судом про прийняте рішення щодо закриття кримінального провадження. Представник потерпілого посилається на те, що він, як представник не приймав участі в суді першої інстанції в даному кримінальному провадженні. 28.12.2021 року між ним та ОСОБА_15 було укладено угоду про надання правової допомоги потерпілому ОСОБА_12 , після чого він ознайомився з матеріалами кримінального провадження, отримав 04.01.2023 року копію оскарженої ухвали суду, та 10.01.2023 року він подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що вказані обставини є поважними причинами пропуску строку та підставою для його поновлення.

В судове засідання апеляційного суду не з`явились обвинувачений ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_12 , які не наполягали на особистій участі в судовому засіданні під час розгляду клопотання представника потерпілого про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, а тому апеляційний розгляд клопотання проведено за їх відсутності. При цьому, колегія суддів враховує те, що діючий КПК України не вимагає особистої участі повідомлених про судове засідання потерпілого та обвинуваченого, під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо на такий участі не наполягає учасник судовогопровадження.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити клопотання та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду; думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; дослідивши матеріали кримінального провадження, а також доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

При розгляді зазначеного кримінального провадження за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження представника потерпілого, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні ЄСПЛ від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 грудня 2020 року (справа №137/785/17), під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Так, для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Частина 1 статті 117 КПК передбачає, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Частина перша ст. 24 КПК передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Статтею 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції, подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її оголошення.

З огляду на приписи ст. 115 КПК та дату постановлення ухвали Приморського районного суду - 21.12.2021 року, останнім днем апеляційного оскарження є 28.12.2021 року.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в судовому засіданні місцевого суду 21.12.2021 року під час розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_12 був присутній, що підтверджується технічним записом фіксації судового процесу. Із вказаного відеозапису вбачається, що під час проголошення оскарженої ухвали суду були присутні всі учасники судового розгляду за виключенням потерпілого ОСОБА_12 , який в подальшому не звертався особисто або через свого представника до місцевого суду з клопотанням про отримання копії ухвали суду.

Крім того, в подальшому потерпілий ОСОБА_12 та його представник ОСОБА_16 з апеляційними скаргами на ухвалу суду не зверталися.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що письмове клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК було заявлено за рік до постановлення оскарженої ухвали. Представник потерпілого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_16 подавала до місцевого суду заперечення на вказане клопотання, яке було підтримане потерпілим ОСОБА_12 .

Натомість, лише 28.12.2022 року, тобто в останній день строку на оскарження вказаної ухвали суду ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_12 була укладена угода з адвокатом ОСОБА_7 про надання правової допомоги ОСОБА_12 ..

Згідно поштового відправлення, апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 подана на пошту 10.01.2022 року, а згідно штампу вхідної кореспонденції Приморського районного суду м. Одеси №4082/22, вона надійшла до суду 14.01.2022 року, що свідчить про пропуск процесуального строку для подачі апеляційної скарги, встановленого п.2 ч.2 ст.395 КПК.

Водночас, захисник не надав раціонального пояснення, за виключенням посилання на дату укладення ним угоди про надання правової допомоги потерпілому ОСОБА_12 та дати отримання адвокатом копії ухвали суду - 04.01.2022 року, які саме істотні непереборні обставини, перешкоди чи труднощі стали причинами подання апеляційної скарги майже через тиждень, після отримання представником потерпілого копії оскарженої ухвали.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги не вказує на те, що вона потребувала значного часу для її обґрунтування, оскільки стосувалась не самого провадження по суті: з аналізом, до прикладу, щодо необхідності повторного дослідження доказів, неповноти судового розгляду, визнання доказів допустимими чи навпаки, кваліфікацією дій обвинувачених тощо, а стосувалась лише питання правомірності закриття провадження судом першої інстанції на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК. Інших обставин, які б перешкоджали представнику потерпілого подати в найкоротші строки апеляційну скаргу, чи потерпілому скористатись своїм правом на дотримання приписів п.2 ч.2 ст.395 КПК, апеляційна скарга не містить. Адвокатом також не долучено будь-яких пояснень потерпілого ОСОБА_12 стосовно того, чому останній або його інший представник адвокат ОСОБА_16 не скористалися своїм правом на звернення з апеляційною скаргою у разі незгоди з ухвалою місцевого суду.

З огляду на наведене, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи представника потерпілого ОСОБА_7 про існування у нього поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що об`єктивно непереборних обставин, які унеможливлювали подачу представником потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 апеляційної скарги у передбачений процесуальним законом строк, колегія суддів вважає, що потерпілий, як самостійно, так і через своїх представників, не скористався правом на оскарження судового рішення в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи наведені обставини у всій сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали від 21.12.2021 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 117, 376, 399, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 про поновленням строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 року, у кримінальному провадженні №0000891 від 09.05.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , разом з долученими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4