Справа № 136/366/23
провадження №1-кп/136/25/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

У складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 10.02.2023 та додані до нього матеріали, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, раніше судимого, останній раз 30.07.2013 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.121 КК України на підставі ст.71 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2023 о 20:00 год., ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у під`їзді багатоквартирного будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклої суперечки з ОСОБА_3 , усвідомлюючи свої суспільно-небезпечні дії і бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_3 .

У подальшому ОСОБА_2 , не зупиняючись на досягнутому, схопив ОСОБА_3 правою рукою за волосся та наніс їй ще приблизно п`ять (точної кількості органом досудового розслідування не встановлено) ударів кулаком лівої руки в область задньої частини голови.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синців в потиличній ділянці справа та зліва, в тім`яній ділянці зліва, на підборідді справа, крововилив на червоній облямівці нижньої губи справа, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинення кримінального проступку, його правову кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 подав прокурору в ході дізнання письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_3 надала прокурору письмову згоду про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, ст.382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків; за місцем проживання, відповідно до відомостей органу місцевого самоврядування, характеризується задовільно; ОСОБА_2 не одружений, дітей не має, проживає з батьками та братами; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Відповідно до Вимоги УІАП ГУНП у Вінницькій області від 10.02.2023 за №1560/229-03, ОСОБА_2 раніше неодноразово судимий останній раз вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2013 за ч.2 ст.121 КК України, на підставі ст.71 КК України, до покарання у виді 10 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 22.08.2022 згідно із довідкою про звільнення серія ВІН №018585.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив кримінальних правопорушень.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжуючих покарання, майновий стан обвинуваченого, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання, тому вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді громадських робіт в межах визначеного статтею.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обставин, визначених ч.3 ст.56 КК України за яких не може бути призначено покарання у виді громадських робіт не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Світлана ШПОРТУН