У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1916/23

№ 1-кс/183/707/23

17 лютого 2023 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання Слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000152 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, про надання дозволу на затримання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

встановив:

до суду надійшло клопотання Слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримала заявлене клопотання, мотивуючи його тим, що 27.04.2014 року солдат ОСОБА_4 був призваний за мобілізацією Київським РВК в Харківській області та направлений для подальшого проходження військової служби у військову частину-польова пошта НОМЕР_1 .

19 червня 2014 року приблизно о 08 год. 30 хв., будучи військовослужбовцем військової частини-польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив територію військової частини, яка на той час була розташована поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 .

За викладених обставин, солдат ОСОБА_4 , підозрюється у самовільному залишенні військової частини або місця служби без поважних причин військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України складено 12 березня 2015 року. Копія повідомлення про підозру згідно вимог ст. 278 КПК України, була спрямована командиру військової частини, де останній проходив військову службу, а також за місцем реєстрації останнього.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу що до підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що військовослужбовець підозрюється у вчиненні злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

-вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний був військовослужбовцем, йому відомі місця дислокації військових частин ЗСУ, відома структура, види та чисельність військових частин та військовослужбовців ЗСУ, є обгрунтована ймовірність вважати, що вказаний військовослужбовець може займатись колабораційною діяльністю, свої знання та навички використовувати проти інтересів України, а також приймати участь у збройній агресії проти України на стороні країни агресора, адже до сьогодні він не з`явився ні до правоохоронних органів, ні до місця служби.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превілює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 на виклики до органу досудового розслідування не з`являється. Про реальне місце свого мешкання ОСОБА_4 слідчому та прокурору не повідомляє.

Окрім того, ОСОБА_4 не повідомляє слідчому та прокурору свій особистий номер телефону, за яким з останнім можливо зв`язатись.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 до місця проходження військової служби не з`являвся.

Відповідно до рапорту офіцера відділення охорони, ППС, розшуку та діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_4 станом на день подання клопотання за вказаною адресою фактично не проживає.

Згідно наданої інформації з Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_4 лінію розмежування, та Державний кордон України за період вказаний в описовій частині цього клопотання не перетинав, та на підконтрольній Українській владі території не перебуває.

Запобігти настанню вказаного ризику неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування.

Вручити ОСОБА_4 копії клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність його застосування не надалось можливим у зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_4 органу досудового розслідування не відоме.

За таких обставин, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неодноразово відновлювалося та зупинялося з метою вжиття вичерпних заходів, спрямованих на встановлення місце перебування підозрюваного, які позитивного результату не надали. Останній раз досудове розслідування відновлено у день складання клопотання.

Прокурор проситьнадати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що клопотання підтримує. ОСОБА_7 не з`явився на виклики до слідчого, за місцем проживання відсутній, переховується від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши пояснення прокурора, надані письмові докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України складено 12 березня 2015 року. Копія повідомлення про підозру згідно вимог ст. 278 КПК України, була спрямована командиру військової частини, деОСОБА_7 проходив військову службу, а також за місцем реєстрації останнього.

Відповідності до ч. 4 ст. 189 КПК України суд відмовляє у наданні дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурор довів, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування. Зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати привід, з метою його участі у судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу тримання під вартою, виконання якого доручити прокурору Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 186, 188, 189 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

надати дозвіл на затримання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його доставку до прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 (т.л.066243038)

Копію ухвали направити для виконання прокурору Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 (тел. 066243038, м. Новомосковськ, вул. Шевченко 7, Дніпропетровська область)

Ухвала діє до затримання ОСОБА_4 але не пізніше чим через шість місяців з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1