У Х В А Л А
Іменем України

07 грудня 2022 року м.Київ

слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниця, громадянину України, із вищою освітою, працюючого на посаді комерційного директора ПП «Сучасні будівельні технології-12», неодруженому, маючому на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніш не судимого;

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000003 від 06.01.2022, за ознаками ч.2 ст.366, ч.4,5 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , 06.12.2022 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000003 від 06.01.2022, за ознаками ч.2 ст.366, ч.4,5 ст.191 КК України.

Відповідно до обґрунтувань, викладених у клопотанні прокурора, СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві встановлено факт розтрати бюджетних грошових коштів службовими особами КП "Ватутінськінвестбуд", за попередньою змовою з службовими особами ПП "Сучасні будівельні технології -12" шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненому у великих та особливо великих розмірах, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, що спричинило тяжкі наслідки під час виконання робіт з Капітального ремонту спортивних майданчиків в парку "Муромець" Деснянського району м. Києва за бюджетні грошові кошти.

Зі змісту підозри оголошеної ОСОБА_4 його активні дії полягали в укладанні Договору підряду №16-2021 від 01.12.2021 та підписанні актів приймання виконаних будівельних робіт ( форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) з КП "Ватутінськінвестбуд", в якості комерційного директора ПП «Сучасні будівельні технології-12». При цьому згідно висновку будівельно-технічної експертизи №52/9-72/9 від 22.07.2022 проведеної експертами Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України обсяги та вартість фактично виконаних робіт на об`єкті "Капітальний ремонт спортивних майданчиків в парку "Муромець" Деснянського району м.Києва" не відповідають обсягам та вартості зазначеним у Актах виконаних робіт ф.КБ-2в складених на виконання умов Договорів підряду №3-2021 від 29.09.2021. Вартість та обсяг фактично невиконаних робіт становить 4,131млн.грн. Вартість завищених обсягів виконаних робіт складає 3,914млн.грн. За договором підряду №16-2021 від 01.12.2021.в результаті проведеного дослідження об`ємів та обсягів фактичного виконаних робіт, встановлено роботи, що взагалі не було виконано на вказаному об`єкті на загальну суму 1,56млн.грн. Відповідна сума збитків, заподіяних місцевому бюджету м. Києва, повністю документально підтверджується висновком судово-економічної експертизи №61/7 від 26.08.2022

Згідно висновку судово-економічної експертизи №61/7 від 26.08.2022 проведеної експертами Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служи безпеки України розмір матеріальної шкоди (збитків) заподіяної місцевому бюджету м. Києва в особі КП "Ватутінськінвестбуд" внаслідок завищення вартості виконаних робіт та фактичного невиконання будівельних робіт по об`єкту "Капітальний ремонт спортивних майданчиків в парку "Муромець" Деснянського району м. Києва " відповідно до договору підряду №3-2021 від 29.09.2021 документально підтверджується у загальній сумі 8,045млн.грн.

Загалом у наведених закупівлях, ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 розтрачено бюджетних грошових коштів на загальну суму 9, 594млн. грн.

Враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_4 наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинення іншого правопорушення, на думку прокурора обумовлюють необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні та обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 2350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6 307 400грн.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував обґрунтованість підозри, просив відмовити прокурору у застосуванні запобіжного заходу.
Захисник в судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного. Зазначила, що у даному випадку немає підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, через недоведеність ризиків передбачених ст.177 КПК України. Зауважила на відсутність повноважень групи прокурорів, визначених керівником Деснянської окружної прокуратури, що суперечить постанови заступника Генерального прокурора про визначення підслідності. Аналізуючи висновки судово-будівельної та економічної експертизи, вказала на порушення методики їх проведення, що привело хибних висновків. Орієнтував слідчого суддю на доцільність застосування запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

01.12.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.2, ст. 191 ч.4 ч.5 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується:

договорами №3-2021 від 29.09.2021 та №16-2021 від 01.12.2021 про капітальний ремонт спортивних майданчиків в парку "Муромець" Деснянського району м. Києва з відповідними додатками та актами приймання викоаних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3);

платіжними дорученнями та рухами грошових коштів по рахункам КП «Ватутінськінветбуд» та ПП «СБТ-12»;

відповіддю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва №73-47в від 27.01.2022 про відсутність документів, які дають право на виконання будівельних робіт та підготовчих робіт в парку "Муромець";

відповідь з Департаменту земельних ресурсів КМДА №0570202/3-1676 від 26.01.2022 щодо цільового призначення земельної ділянки;

висновком будівельно-технічної експертизи №52/9-72/9 від 22.07.2022 проведеної експертами Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України;

висновком судово-економічної експертизи №61/7 від 26.08.2022 проведеної експертами Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України;

протоколами огляду місць подій .

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.2, ст. 191 ч.4,5 КК України.

Заперечення захисту щодо відсутності повноважень групи прокурорів визначених постановою керівника прокуратури Деснянської окружної прокуратури від 29.11.2022, через невідповідність рішенню за постановою заступника Генерального прокурора від 19.09.2022, спростовуються наступним. Так, п.3 вказаної постанови заступника Генерального прокурора містить розпорядження «Матеріали кримінального провадження з постановою скерувати до Київської міської прокуратури для організації нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням». Вимогами ч.1 ст.37 КПК України визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. Виключення щодо заміни прокурора передбачені ч.2 вказаної статті не поширюються на випадки визначення підслідності. Розпорядження заступника Генерального прокурора, в даному випадку, носить організаційний характер, мета якого орієнтувати прокурора відповідної ланки, на необхідність організації нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування.

Твердження сторони захисту про необґрунтованість підозри, спростовуються сукупністю наведених доказів, досліджених в залі судового засідання. Очевидних порушень процесуального законодавства при їх отриманні встановлено не було, висновки експертиз на теперішній час не оскарженні, альтернативних виводів слідчому судді не представлено.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.2, ст. 191 ч.4,5 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення, розмір спричиненої матеріальної шкоди, тривалість вчинення правопорушення та узгодженість дії всіх учасників злочинного угруповування, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також, зважаючи на те, що ОСОБА_4 повідомлено підозру у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих та в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, що вказує на обізнаність підозрюваного про всіх членів групи, що не виключає можливість впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, які діяли у групі з ним, тобто наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Досудове слідство не обізнано у механізмі готівкового виводу розтрачених коштів, про їх розподіл між учасниками групи та подальшої легалізації, що створює передумови для ОСОБА_4 до приховування та знищення документації в тому числі на електронних пристроях збереження інформації. Наведене вказує на обґрунтованість ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Твердження прокурора про можливість вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення не спростовано результатами розгляду клопотання, оскільки вірогідність внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів шляхом їх спотворення та зміни, з боку останнього не виключається, з огляду на правову природу правопорушення пов`язаного з документообігом та прагненням підозрюваного уникнути кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, та неможливість попередити імовірність настання ризиків встановлених в судовому засіданні .

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366, ч.4,5 ст.191 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної особи, інших даних про її особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною особою покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , сімейний стан та майновий стан, інші характеризуючи матеріали надані захисником підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжких.

Щодо визначення майнового стану підозрюваного слід зауважити, що врахування сукупних майнових ресурсів членів злочинної організації є прийнятним відповідно до рішення ЄСПЛ від 25.04.2000 у справі «Пунцельт проти Чехії» - у тій конкретній справі мова йшла про визначення розміру застави, а саме, що при визначенні розміру застави крім майнового стану особи слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено кримінальне правопорушення, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами.

Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваної особи, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного в суд достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу.

На думку сторони обвинувачення застава у межах, визначених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. А відтак слід визначити заставу у сумі 6 307 400грн, яка за твердженням прокурора, не являється явно непомірною для ОСОБА_4 та за врахуванням кількості співучасників, задіяних в механізмі заволодіння коштами, відповідає певній частці від розміру предмета злочину.

Прокурор в судовому засіданні наголосив, що враховуючи роль ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, та зокрема, що саме на підставі підписаних ним документів стало можливим здійснення перерахунку бюджетних коштів, його частка мала бути не меншою від частки інших учасників, а то навіть і більшою за врахуванням важливості його дій для спрацювання задуманого учасниками плану. Прокурор зауважив, що в кримінальному провадженні сторона обвинувачення на даний час володіє інформацією про шістьох співучасників, а тому і просить про саме такий розмір застави.

Поряд з цим важливим є те що учасниками кримінального провадження, в тому числі і ОСОБА_4 , не повідомляється про весь ланцюжок вчинених транзакцій з вказаними коштами, за допомогою яких стало можливим їх привласнення.

Водночас за твердженнями сторони захисту про відсутності у власності ОСОБА_4 , нерухомого майна, а також будь-яких транспортних засобів, не володіє значними грошовими заощадженнями та весь сукупний дохід ОСОБА_4 , за основним місцем роботи як керівника керуючої компанії протягом останніх років не перевищував 50 000грн щорічно, що було достатнім лише для забезпечення своїх побутових потреб та потреб осіб, що перебувають на його утримані, а тому зазначений стороною обвинувачення розмір альтернативного запобіжного заходу є очевидно непомірним для підозрюваного.

Слідчий суддя враховує надані сторонами матеріали та доводи сторін на підтвердження матеріального стану підозрюваного та приходить до висновку, що вказаний у клопотанні стороною обвинувачення розмір застави є явно непомірним для підозрюваного.

Однак, в той же час, не можуть залишатися поза увагою обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого серед інших підозрюється ОСОБА_4 , його значну роль, розмір грошових коштів, які становлять предмет злочину. У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про доцільність визначити ОСОБА_4 , як альтернативу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заставу в меншому розмірі, ніж заявлено прокурором, однак при цьому, визначити заставу в розмірі, що перевищує зазначені ст.182 КПК України межі.

Тож за наведеного слід визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 807 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 002 167 (два мільйони дві тисячі сто шістдесят сім), оскільки такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України та вимогам ст.ст.178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним, беручи до уваги розмір предмета злочину.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, та які передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України.

Також, відповідно до положень ч.5 ст. 194 КПК України для зменшення наведених вище ризиків на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, необхідність застосування яких стороною обвинувачення доведено, а захистом не спростовано, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за встановленою періодичність, яка зі умов систематичного відключення енергоспостачання та перебоїв із зв`язком є доречною один за на тиждень; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-яких питань із підозрюваними ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також зі свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ; не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу.

Запобіжний захід застосовується до ОСОБА_4 на строк до 01.02.2023, тобто в межах строку досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000003 від 06.01.2022, у відповідності до положень п.4 ч.3 ст.219 КПК України, за врахуванням того, що підозрюваному ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні злочину 01.12.2022.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000003 від 06.01.2022 року, за ознаками ч.2 ст. 366 ч.4,5 ст.191 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 57 (п`ятдесят сім) днів, до 01.02.2023 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 807 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначеного ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» станом на 01.01.2022, що складає 2 002 167(два мільйони дві тисячі сто шістдесят сім) гривень.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA1012089, код отримувача (ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 04.02.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 із періодичністю 1 раз на тиждень;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. не пізніше 3- х діб повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. Утриматись від спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 .
5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6. Зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1