Справа №295/3187/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 ,-

встановив:

Слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 здійснюється розгляд скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Житомирської окружної прокуратури.

21.03.2023 року ОСОБА_3 подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що суддя приймала декілька разів активну участь в цьому кримінальному провадженні.

В скарзі заявник просить провести засідання суду за його відсутності, а в заяві про відвід просить своєчасно надіслати обґрунтоване рішення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості доцільно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплене право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайн (Wettstein v. Switzerland)).

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_3 посилається на те, що суддя у справі 295/13092/22 заявила самовідвід, а у справі №295/12682/22 повернула його скаргу. Крім того, суддя не виконала лист ВССУ від 12.01.2017 року при розгляді справ від 09.06.2022 року у справі №295/2171/22, від 22.12.2021 року у справі №295/16476/2 та вчинила злочини, передбачені ст.ст. 256, 382 КК України.

Разом з тим, жодних доказів притягнення судді до кримінальної відповідальності, а також заінтересованості судді, її близьких родичів чи членів її сім`ї в результатах провадження, заявником не надано, а незгода заявника з процесуальними рішеннями судді у інших справах, не є підставою для відводу.

Таким чином, відвід є невмотивованим, а тому заява про відвід не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 75, 80-82 КПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: