"10" листопада 2022 р.
Єдиний унікальний №243/5189/17
Провадження №1-кп/243/76/2022
Головуючого судді ОСОБА_1 стосовно ухвали Колегії суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2022 року про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України
Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду і у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 10 листопада 2022 року постановила ухвалу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, КК України, якою відмовила в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , поданого у порядку ст. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
У відповідності до ч.3 ст. 375 КПК України вважаю за необхідне викласти окрему думку відносно ухвали Колегії суддів від 10.11.2022 року про відмову в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , поданого у порядку ст. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт щодо підcтав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого та зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого на домашній арешт.
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України.
На адресу суду від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 надійшло письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби. Вказане клопотання вона підтримала в судовому засіданні 10.11.2022 року та просила його задовольнити.
Клопотання адвоката мотивовано тим, що станом на теперішній час ОСОБА_2 знаходиться під вартою більше шести років, натомість, на думку захисника, сторона обвинувачення не беручи до уваги зменшення ризиків із сплином часу кожного разу подає клопотання про подовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так само
без обґрунтування ризиків, посилаючись лише на ст. 177 КПК України та тяжкість інкримінованих правопорушень. Винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 в інкримінованих правопорушеннях дотепер обвинувальним вироком не встановлена, однак, з огляду на ступінь втручання в його права, тривалість тримання в умовах ізоляції від суспільства, його попереднє ув`язнення фактично є вже відбуттям покарання, а відтак, нівелює принцип презумпції невинуватості, декларований ст. 17 КПК України, ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зауважує захисник ОСОБА_3 . Вказала, що ОСОБА_2 має на меті налагодити своє життя та мешкати зі своєю матір`ю, яка під час воєнного стану у країні залишилася одна, переїхала з міста Слов`янська, Донецької області в безпечне місце, у місто Київ.
Хочу зазначити, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_2 було обрано, а в подальшому неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому, зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодекс , чи у зміні способу виконання цих обов`язків.
Відповідно до пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність; нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Практика застосування рішень Європейського суду з прав людини вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Підставами для звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу.
Так, у своєму клопотанні захисник обвинуваченого зазначає, що в липні 2022 року мати ОСОБА_2 ОСОБА_8 уклала договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Власник квартири ОСОБА_9 надав розписку про те, що він обізнаний про те, що ОСОБА_2 буде знаходиться в орендованій квартирі під домашнім арештом, заперечень з цього приводу не має. На підтвердження цієї обставини, захисником були надані: Договір найму житлового приміщення від 05.07.2022 року; Договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_9 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; розписку власника квартири ОСОБА_9 .
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що зменшився ризик того, що ОСОБА_2 може впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, з тієї причини, що захисником обвинуваченого надані документи, підтверджуючі те, що у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт, ОСОБА_2 буде мешкати у м. Києві, на нього буде покладено обов`язок не залишати місце свого фактичного мешкання в певний період доби, контроль за виконанням умов запобіжного заходу обвинуваченим, буде покладено на відповідний відділ поліцій
Слід також зауважити, що обвинувачений ОСОБА_2 утримується під вартою з 02.03.2017 року. Відповідно до законодавства, яке діяло на момент застосування запобіжного заходу, один день попереднього ув`язнення відповідав двом дням позбавлення волі. Таким чином, станом на день розгляду клопотання, ОСОБА_2 відбув покарання у вигляді більше 10 років позбавлення волі, що є більш ніж мінімальна межа покарання, яка передбачена за найтяжчий злочин, у якому він обвинувачується.
Таким чином, ОСОБА_2 не будучи визнаний винним у вчиненні злочинів, уже фактично відбув більш ніж мінімальне покарання, яке йому може загрожувати, а тому вважаю, посилання захисника на те, що останній не має наміру переховуватися від суду або перешкоджати належному провадженню у справі логічним.
Щодо тяжкості пред`явленого ОСОБА_2 обвинувачення, вважаю, що ця причина не може сама по собі виправдовувати тривале тримання під вартою. Ця позиціяузгоджується з рішенням у справі «Худойоров проти Росії» (Khudoyorov v. Russia), заява № 6847/02, п. 180, ECHR 2005-X).
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Галь проти України», суд зазначив, що продовження строку тримання під вартою може бути виправданим тільки за конкретних обставин і підстави для того, щоб не звільняти особу з-під варти, мають бути вагомі.
У кримінальному провадженні крім ОСОБА_2 є ще двоє обвинувачених, яким застосовано запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, які мають такі ж самі можливості впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від суду або перешкоджати розгляду кримінального провадження, а тому тримання лише з цих підстав ОСОБА_2 під вартою вважаю небґрунтованим.
З урахуванням вище викладеного, вказаної практики Європейського суду з прав людини вважаю, що виключних обстави для тримання ОСОБА_2 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів в судовому засіданні не надано. Наявність ризиків, відповідно до яких було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого не можуть служити виключними підставами для подальшого продовження запобіжного ув`язнення обвинуваченого, а тому не погоджуюсь з рішенням більшості Колегії суддів та вважаю, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.
Головуючий у справі суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1