КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/4447/2022 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року задоволено клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 обраховувати з 08 год. 46 хв. 30.10.2022 і до 08 год. 46 хв. 28 грудня 2022 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт та покласти на нього обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та / або суду (в залежності від стадії кримінального провадження) та прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та / або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися із території Київської області без дозволу слідчого, прокурора та /або суду;

- утримуватися від спілкування із підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі незадоволення судом вищезазначеного прохання, визначити ОСОБА_7 розмір застави у 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб як для особливо тяжкого злочину.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою. Поза увагою слідчого судді залишилися аргументи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри. Оскільки підозра суперечить принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам ст. 184 КПК України. В клопотанні не міститься виклад обставин, із посиланням на докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини (п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України). В мотивувальній частині клопотання вказані лише відомості про наявність ризиків та перераховуються ризики, які передбачені у ст. 177 КПК України, проте, без посилання на конкретні докази та відомості, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Тому, сторона захисту вважає, що це була підстава для визнання клопотання таким, що не відповідає ст. 184 КПК України.

Також, слідчим, прокурором у клопотанні не обґрунтовано недостатність застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

До підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні раніше не застосовувались жодні інші запобіжні заходи, тому будь - який інший, більш м`який запобіжний захід забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків підозрюваного.

До ОСОБА_7 можна застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застави, особистого зобов`язання. Щодо застави, то апелянт вважає, що слідчий суддя мала право визначити ОСОБА_7 заставу у 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка була б достатньою та співрозмірною, враховуючи вік ОСОБА_7 , сімейний стан та його матеріальний рівень (він одружений, має на утриманні малолітню дитину).

Апелянт також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, проживає постійно за однією адресою разом зі своєю сім`єю за адресою АДРЕСА_1 (згідно договору оренди квартири від 07.07.2020). Згідно наданої характеристики від мешканців будинку, де проживає ОСОБА_7 , відомо, що останній позитивно характеризується з боку мешканців будинку. Має місце роботи, так як являється директором ТОВ «ЛТС Компані», відповідно до чого отримує дохід для забезпечення життєдіяльності своєї сім`ї та себе. Є особою раніше не судимою, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Дані відомості позитивно характеризують особу ОСОБА_7 . Сторона захисту вважає, що слідчим суддею не було надано належної оцінки даним відомостям.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що у провадженні слідчих Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження № 0000315 від 23.04.2021 за підозрою групи осіб у незаконній організації та функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, бездіяльності працівників правоохоронного органу щодо незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, надання неправомірної вигоди та отримання неправомірної вигоди працівниками Національної поліції України за невжиття передбачених законодавством заходів та приховування виявленої ним незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, незаконного збагачення, вчинених у складі злочинної організації, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 365-3, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 209, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255 КК України.

30.10.2022 о 08 год. 46 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

30.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України.

01.11.2022 року слідчий першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , без визначення розміру застави.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні особливо тяжких злочинів, за ч. 2 ст. 255 КК України передбачено покарання у виді позбавляння волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, аналіз матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи беззаперечно вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

01.11.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обраховувати з 08 год. 46 хв. 30.10.2022 і до 08 год. 46 хв. 28 грудня 2022 року.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, прийшов до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя врахував, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за злочин за ч. 2 ст. 255 КК України передбачено покарання у виді позбавляння волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна.

За таких обставин, хоча і враховуючи той факт, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше не судима, одружений, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначене місце проживання, працює, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, слідчий суддя у відповідності до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 , за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих злочинів, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру і прийшов до висновку про доведеність прокурором ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 в подальшому при здійсненні досудового розслідування в якості запобіжного заходу належить утримувати під вартою.

Підстав для визначення ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за доводами сторони захисту слідчий суддя не вбачав, як і підстав для визначення йому альтернативного запобіжного заходу у виді застави, з огляду на положення п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 255 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано не в повній мірі.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що слідчим та прокурором в клопотанні та під час судового засідання доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, на думку слідчого судді матеріали судового провадження за клопотанням слідчого дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Разом з тим, встановивши зазначені обставини, суд не навів в ухвалі достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, не обґрунтував наявність обставин застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (Буров проти України п. 51).

Всупереч твердженням апелянта, суд першої інстанції вірно встановив, що існують ризики заявлені у клопотанні слідчого та наявність обґрунтованості підозри ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України. Проте обмежившись лише посиланням на законодавчі норми кримінального процесуального закону застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належним чином не обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.

Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).

Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).

Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).

Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення про застосування щодо ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є невмотивованим.

Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, встановлено, що 30.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88; Котій проти України п. 42; Влох проти Польщі п. 108; Erdagoz v. Turkey п. 51; Cebotari v. Moldova п. 48).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (див. також справу «Буткевічюс проти Литви» (N 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого не в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не визначив мету та цілі, які стоять за ним, а тому колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, особи підозрюваного ОСОБА_7 та практики Європейського суду з прав людини, а саме ст. 5 Конвенції, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, підстав, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу за матеріалами справи не встановлено.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, а саме, що він є особою, яка раніше не судима, одружений, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначене місце проживання, працює, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, незначний ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, на підставі чого ухвалу слідчого судді слід скасувати та постанови нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погодженого прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід на думку колегії суддів буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотанняслідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погодженого прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Застосувати до підозрюваногоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування, до 28грудня 2022 року включно, крім випадків надання медичної допомоги чи повітряної тривоги.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який утримується у Державній установі "Київський слідчий ізолятор" з-під варти звільнити.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися цілодобово із місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням надання невідкладної медичної допомоги чи повітряної тривоги;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії даної ухвали встановити до 28 грудня 2022 року включно.

Негайно доставити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де звільнити його з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_7 ,що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 , і повідомити про це слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , та прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 .

Виконання ухвали покласти на слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .