ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 632/398/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/506/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: оскарження бездіяльності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора та без участі заявника ОСОБА_6 , належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 03 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 03 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність відповідних службових осіб відділення поліції №1 Лозівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України у Харківській області щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити рішення, яким задовольнити його скаргу від 23.03.2023 в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на вимоги ст.214 КПК України, якими передбаченообов`язок слідчого та прокурора, протягом 24 годин, внести на підставі заяви про кримінальне правопорушення відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. На думку заявника, відомості повинні бути внесені, незважаючи на результат аналізу наведених особою даних про відсутність ознак складу злочину, які в такому випадку повинні бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадженні, відповідно до ст.354 КПК України. Заявник вважає, що слідчий суддя перебирає на себе повноваження слідчого або прокурора. Зазначає, що при зверненні до відділення поліції заяви не подавав, а подав повідомлення в порядку ст.214 КПК України, яке має право згідно КПК подавати будь-якому робітнику поліції незалежно від міста скоєння злочину. Вважає, що судом спотворені його пояснення, оскільки він повідомив суду, що надасть докази, яку саме неправомірну вигоду отримає ОСОБА_7 у тому разі, коли його повідомлення буде внесено до ЄРДР. Також вважає припущенням суду відомості щодо роботи Селищної ради, її сесій та наявності колаборантів у її складі. Зазначив, що ОСОБА_7 назначив ОСОБА_8 на посаду одноособово 30.09.2022, а робота Селищної ради почалась (відновилась) з 01.11.2022. Після звільнення селищної ради відбулося дев`ять засідань сесії Ради, проте, ні на одному ОСОБА_7 не виніс на затвердження свого рішення щодо призначення ОСОБА_8 . Виходячи з вищенаведеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник та прокурор в судове засідання не з`явились, були відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст. 135 КПК України належним чином повідомлені про дату та час та місце розгляду справи, будь-яких заяву про відкладення розгляду справи не від кого не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді за відсутністю заявника та прокурора, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив слідчого суддю зобов`язати відповідну службову особу ВП №1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області здійснити реєстрацію на підставі поданої ним заяви від 13.03.2023 року кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 КК України відносно зловживання службовим становищем Савинським селищним головою ОСОБА_9 при прийнятті розпорядження від 30.09.2022 року при прийняття на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_10 , посилаючись при цьому на те, що особа, яка призначається на посаду заступника, в даному випадку, селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради повинна бути затверджена рішенням відповідної ради, в даному випадку, Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області. Оскільки відповідне затвердження не відбулося, є всі підстави вважати, що селищний голова зловживав своїми повноваженнями, а відповідно є підстави для реагування стосовно внесення даних до ЄРДР відносно нього кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що звернувся з заявою 13.03.2023 року до ВП №1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області, яка була зареєстрована за №000485. Оскільки до часу звернення до слідчого судді він не отримав витягу з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення та до нього не зверталися відповідні службові особи ВП №1 Лозівського РВП України ГУНП у Харківській області, він звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні його скарги на бездіяльність, слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст.303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, якою передбачено підстави внесення відповідних відомостей слідчим, прокурором до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Слідчий суддя вважав, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, тобто, відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст. 11 КК України.

При цьому зазначив, що кожне з кримінальних правопорушень повинно характеризуватися суб`єктом, суб`єктивною стороною, об`єктом та об`єктивною стороною, а відсутність хоча б однієї з цих ознак не створює склад кримінального правопорушення.

Дослідивши зміст скарги та долученої до скарги заяви ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для внесення даних саме про кримінальне правопорушення до єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутні, виходячи з того, що скаржник ані в заяві від 13.03.2023 року, ані в скарзі від 23.03.2023 року, ані в судовому засіданні 27.03.2023 року не зміг вказати, яку саме неправомірну вигоду від призначення отримав Савинський селищний голова, призначаючи своїм заступником з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_10 , що вказує на відсутність підстав для визначення складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України, про який зазначав в своїй заяві ОСОБА_6 , у зв`язку з чим немає і підстав для внесення даних до ЄРДР.

Крім цього слідчий суддя зазначив, що саме розпорядження про призначення ОСОБА_10 було винесено Савинським селищним головою ОСОБА_11 одноосібно, однак воно було винесено у органі місцевого самоврядування, який лише на початку вересня 2023 року був деокупований Збройними Силами України, а тому не відомо, чи взагалі Савинська селищна рада Ізюмського району Харківської області могла в той час працювати (чи був кворум для проведення сесії, чи були серед депутатів колаборанти, які прийняли сторону ворога, тощо). Слідчий суддя вказав, що виконання вимог абзацу 4 ч.1 ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в даній справі пов`язано з можливістю органу місцевого самоврядування, а саме Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, взагалі функціонувати, зокрема, у період кінця вересня-початку жовтня 2022 року. При цьому функціонування виконавчих органів Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області не може бути поставлено у залежність від формального виконання вимог закону, оскільки виконавчі органи здійснюють свої повноваження постійно, а сесії відповідної ради пов`язані з наявністю як самих депутатів, так і можливості їх зібратися та прийняти відповідні рішення.

Слідчий суддя вважав, що дії Савинського селищного голови Ізюмського району Харківської області повністю підпадали під дію вимог абзаців 1 та 2 частини 5 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», згідно з якою у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад; державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, призначені відповідно до вищевказаного абзацу цієї частини, не можуть бути переведені на інші посади державної служби або посади в органах місцевого самоврядування.

А тому, дії Савинського селищного голови Ізюмського району Харківської області підпадали під вимоги Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який по відношенню до вимог Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є спеціальним, норми якого є превалюючими в правовому відношенні над нормами загального закону.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови ОСОБА_6 у внесенні даних до ЄРДР за його заявою від 13.03.2023 року відносно дій працівників поліції при реєстрації заяви, що не є предметом скарги ОСОБА_6 , а відповідно слідчим суддею не розглядаються.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається зі змісту скарги, первинно поданої ОСОБА_6 до суду першої інстанції (а.с.1-4), а також доводів апеляційної скарги, скаржник не погоджується з рішенням Савинського селищного голови ОСОБА_12 щодо прийняття ним розпорядження від 30.09.2022 року про прийняття на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_10 , посилаючись при цьому на відсутність затвердження вказаного розпорядження голови Селищної ради рішенням Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, вважаючи при цьому, що селищний голова зловживав своїми повноваженнями, що на думку заявника свідчить про вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України і є підставою для внесення відомостей до ЄРДР відносно нього.

Виходячи з загального кола доводів та підстав, які зазначені скаржником, вбачається, що їх фактичний зміст свідчить про те, що посадовими особами ВП №1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області, які наділені спеціальною процесуальною компетенцією, направленою на приймання, реєстрацію та розгляд заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, було ретельно перевірена заява ОСОБА_6 від 13.03.2023, за наслідком якої, в межах своєї компетенції, якими наділені правоохоронні органи відповідно до норм чинного КПК України, під час якої було встановлено відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення за цією заявою до ЄРДР.

При цьому, слід зазначити, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а тому, слідчий суддя, в межах своєї компетенції, перевіряє заяву (повідомлення про кримінальне правопорушення) на наявність в ній достатніх фактичних відомостей або інформації про фактично вчинене кримінальне правопорушення, що є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, для визначення наявності або відсутності такої бездіяльності з боку слідчого або прокурора. А тому, твердження ОСОБА_6 в апеляційній скарзі щодо перебирання слідчим суддею на себе повноважень слідчого або прокурора під час перевірки його заяви на наявність в ній фактичних об`єктивних даних, на підставі яких вносяться відомості до ЄРДР, є необґрунтованими.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що з об`єктивних відомостей, що містяться в матеріалах судового провадження вбачається, що підстави вважати заяву ОСОБА_6 саме повідомленням про вчинення злочину відсутні, оскільки його повідомлення не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). А тому, вона не може вважатися такою, відомості за якою мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо яких повинно проводитися досудове розслідування.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Зміст доводів цієї заяви свідчить про відсутність достатніх фактичних відомостей або інформації про фактично вчинене кримінальне правопорушення.

Натомість, за своєю суттю, заява містить загальні твердження, які ґрунтуються на припущеннях про незаконні дії Савинського селищного голово Ю. Матвієнка. А тому, такий зміст заяви не мітить конкретних відомостей, які б однозначно свідчили про вчинення кримінально-караного діяння.

А тому, за таких обставин, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення цих відомостей до ЄРДР, виходячи з фактичного змісту заяви-повідомлення, для застосування норм статті ч. 1 ст. 214 КПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, як і право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Порядок звернення до суду регламентований процесуальним законодавством, зокрема, Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України та Цивільним процесуальним кодексом України.

З огляду на викладене, в діях працівників ВП №1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області не вбачається бездіяльності, оскільки заява ОСОБА_6 була прийнята та зареєстрована ЄО №000485, була проведена ретельна перевірка обставин, викладених в ній, внаслідок чого, підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_6 від 13.03.2023 працівники поліції не знайшли. Вказані факти були перевірені слідчим суддею, внаслідок чого, слідчий суддя дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення цих відомостей до ЄРДР, виходячи з фактичного змісту заяви-повідомлення, для застосування норм статті ч. 1 ст. 214 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з обґрунтованими та вмотивованими висновками слідчого судді, які зазначені у мотивувальній частині ухвали слідчого судді, що обумовлює відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 законним і обґрунтованим і підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 03 2023 року про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявника залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3