Постанова

іменем України

15 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 643/7201/17

провадження № 51-353км22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_5.,

суддів ОСОБА_6., ОСОБА_7.,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8.,

прокурора ОСОБА_9.,

засудженого ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_10. на ухвалу Харківського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000494, за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Добеле Латвійської Республіки, жителя АДРЕСА_1 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд частково задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 та постановив стягнути з ОСОБА_1 на її користь 7430,35 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Також суд у вироку вирішив питання про розподіл процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він 01 травня 2016 року, близько 07:15, керуючи технічно справним автомобілем марки "DAEWOO SENS" (д.р.н. НОМЕР_1 ), рухаючись по вул. Бучми у м. Харкові зі сторони пр. Тракторобудівників у напрямку вул. Гвардійців Широнінців зі швидкістю приблизно 50 км/год, біля будинку № 32, грубо порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не впевнився в безпеці своїх дій і змінив напрямок свого руху ліворуч, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автобусом «I-VAN А07А1» під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному йому напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажирці автобусу ОСОБА_2 заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я у вигляді трьохлодижечного перелому правого голіностопного суглоба з підвивихом правої стопи.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 04 листопада 2022 року вирок місцевого суду залишив без змін.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_10. просять скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначають, що місцевий суд безпідставно оголосив ОСОБА_1 у розшук, внаслідок чого надалі необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, пославшись на те, що обвинувачений ухилявся від суду. Апеляційний суд, на думку сторони захисту, не зважив на допущені порушення, необґрунтовано залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника й ухвалив рішення, яке не відповідає положенням ст. 419 КПК України. Крім цього, наголошують, що суд апеляційної інстанції розглянув кримінальне провадження без участі захисника, за наявності його клопотання про відкладення розгляду на іншу дату, чим істотно порушив право ОСОБА_1 на захист.

Позиції інших учасників судового провадження

Під час касаційного розгляду ОСОБА_1 просив задовольнити касаційну скаргу на викладених у ній підставах.

Прокурор ОСОБА_9. зазначила, що доводи, наведені в касаційній скарзі сторони захисту, є частково обґрунтованими. Прокурор вважала, що ухвалу апеляційного суду слід скасувати через порушення права ОСОБА_1 на захист та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи з положень ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Право на захист закріплено у ст. 59 і п. 5 ст. 129 Конституції України. Пунктом «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, відповідно до вимог ст. 22 КПК України, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Створення умов загальної справедливості судового процесу вимагає надання сторонам кримінального провадження належних і достатніх рівних можливостей обстоювати власні правові позиції й доводити перед судом їх переконливість засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законом.

Так, після подання апеляційної скарги на судове рішення місцевого суду сторона захисту, користуючись диспозитивними правами, є вільною самостійно визначатися, чи вважає вона достатнім обмежитися письмовими доводами, наведеними в скарзі, чи бажає доповнити їх усними поясненнями в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції, у свою чергу повинен забезпечити реалізацію права на захист, зокрема, шляхом надання обвинуваченому (і його захиснику) можливості особисто взяти участь у судовому засіданні, навести доводи з приводу своєї апеляційної скарги, висловити позицію щодо скарг сторони обвинувачення, потерпілого (якщо їх подано).

Разом із тим, перевірка викладених у скарзі сторони захисту аргументів у сукупності з доводами сторони обвинувачення, в умовах надання учасникам процесу можливості скористатися всіма своїми правами, передбаченими КПК на відповідній стадії провадження, і становить втілення принципів процесуальної рівності сторін, змагальності, права обвинуваченого та захисника бути почутими судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Отже, повідомлення до початку апеляційного розгляду сторонами та особами, які беруть участь у судовому розгляді, про поважні причини свого неприбуття у призначений день та час апеляційного розгляду є перешкодою для проведення цього розгляду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_10., котрий здійснює захист ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на вирок місцевого суду, розгляд якої був призначений у Харківському апеляційному суді на 04 листопада 2021 року.

Однак 03 листопада 2021 року захисник ОСОБА_10. звернувся до апеляційного суду з клопотанням про відкладення судового розгляду на іншу дату з огляду на неможливість прибути у судове засідання у зв`язку з виконанням обмежувальних заходів карантинного характеру. Захисник зазначив, що він перебуває на самоізоляції згідно з урядовими рекомендаціями щодо протиепідемічних заходів, оскільки досяг 60-річного віку та контактував з особою, хворою на COVID-19. На підтвердження цих обставин захисник долучив до клопотання відповідні документи.

Таким чином захисник подав обґрунтоване клопотання про відкладення апеляційного розгляду на іншу дату з огляду на наявність поважних причин його неприбуття в судове засідання, при цьому чітко й однозначно висловив свою позицію щодо бажання брати участь у судовому засіданні. Однак апеляційний суд, розцінивши аргументи захисника непереконливими, не зважаючи на правові перешкоди, розглянув кримінальне провадження та постановив ухвалу від 04 листопада 2021 року без участі сторони захисту. Тим самим суд апеляційної інстанції порушив одну із основних засад кримінального судочинства - забезпечення права обвинуваченого на захист, оскільки стороні захисту не було надано можливості реалізувати свої передбачені законом процесуальні права.

Крім цього, матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про повідомлення про дату, час і місце судового засідання в апеляційному суді захисника ОСОБА_11., який також здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_1 , про що обґрунтовано зазначено в касаційній скарзі.

Наведені порушення, про які обґрунтовано зазначили засуджений та захисник у касаційній скарзі, є істотними, а тому ухвала апеляційного суду не може бути визнана законною і обґрунтованою, з огляду на що це судове рішення слід скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Крім цього, ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_10. у касаційній скарзі наводять доводи про незгоду з мотивами відмови судів попередніх інстанцій у застосуванні положень ст. 49 КК України, при цьому заперечують факт ухилення ОСОБА_4 від суду першої інстанції. Враховуючи підстави для скасування ухвали апеляційного суду, перевірка цих доводів, які є аналогічними тим, що наведені в апеляційній скарзі, не здійснюється, оскільки оцінка їх обґрунтованості можлива після усунення апеляційним судом допущених порушень вимог кримінального процесуального закону під час нового апеляційного розгляду.

З цих підстав касаційна скарга засудженого та його захисника підлягає частковому задоволенню.

Під час нового розгляду необхідно врахувати наведене, ретельно перевірити доводи сторони захисту, наведені в апеляційній скарзі, та в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване рішення.

У разі, якщо під час перевірки доводів апеляційної скарги буде встановлено, що ОСОБА_1 не ухилявся від суду першої інстанції, то апеляційному суду слід вирішити питання про застосування положень ч. 1 ст. 49 КК України. Якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку, що ОСОБА_1 ухилився від суду, то в цьому разі слід вирішити питання про застосування щодо нього положень ч. 2 ст. 49 КК України з урахуванням строків, що минули після вчинення ним кримінального правопорушення та позиції Верховного Суду у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 05 квітня 2021 року у провадженні № 51-5464кмо20 (справа № 328/1109/19).

Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_10. задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7