Справа № 157/1044/21 Провадження №11-кп/802/727/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закінчення підготовки та призначення
апеляційного розгляду
08 листопада 2022 року місто Луцьк

Суддя доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Камінь Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року щодо ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В
Ухвалою від 04 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Камінь- Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України суддя доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок суду першої інстанції: вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.
Ухвалою судді доповідача від 14 вересня 2022 року в порядку підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого та обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Брониця, Камінь-Каширського району, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, неодружений, не працевлаштований, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 12 листопада включно, кожному зокрема.
Так як апеляційний розгляд даного кримінального провадження не закінчений, строк дії попередньо продовженого запобіжного заходу закінчується, прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотаннями із внесеними до них змінами, у яких просить продовжити строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до набрання вироком суду першої інстанції законної сили, без визначення розміру застави. Вказує, що з часу застосування до кожного із обвинувачених даного запобіжного заходу обставини, які слугували підставою для його обрання, не змінилися, як і не змінилася обстановка, яка б вказувала про належну процесуальну поведінку обвинувачених та можливість застосування щодо них інших біль м`яких запобіжних заходів.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частинами 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

В частині 3 статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно із частиною 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частиною 5 статті 199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Аналізуючи зміст заявлених прокурором клопотань, слід визнати законними доводи прокурора про наявність та обґрунтованість ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявності нових ризиків, які загалом передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обґрунтованість такого висновку стверджується даними про особу обвинуваченого, який, до моменту взяття його під варту, систематично вчиняв адміністративні правопорушення, не виконував обмеження встановленого щодо нього адміністративного нагляду, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не навчається, раніше неодноразово судимий, тобто є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, обвинувачується у вчиненні злочинів групою осіб із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та вчинене у період іспитового строку, а вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року засуджений до покарання у виді 8 років позбавлення волі, яке слід відбувати реально.
Слід визнати законними і доводи прокурора про наявність та обґрунтованість ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та наявності нових ризиків, які загалом передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обґрунтованість такого висновку стверджується даними про особу обвинуваченого, який попередньо, перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, систематично порушував покладені на нього судом обов`язки, у зв`язку із чим, щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_6 не працює і не навчається, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Обвинувачується у вчиненні злочинів групою осіб із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за що засуджений вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року до покарання у виді 7 років позбавлення волі, яке слід відбувати реально.
Хоча у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою, також не надано медичної документації на підтвердження неможливості з медичних показань подальшого тримання їх під вартою, і що такі умови несуть реальну загрозу для їх життя та здоров`я.
Наведені стороною обвинувачення в клопотаннях підстави для продовження строку тримання під вартою слід вважати достатньо обґрунтованими, тоді як застосування інших -більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених, на даний час, неможливе.
Ураховуючи, що апеляційне провадження щодо обвинувачених неможливо закінчити до закінчення строку дії запобіжного заходу, продовження запобіжного заходу до розгляду по суті матеріалів даного кримінального провадження у апеляційному суді, є виправданим заходом.
З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.
В порядку підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду суддею-доповідачем виконані вимоги ч. ч. 1, 3 ст. 401 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 196, 197, 401 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до моменту вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до моменту вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті.
Закінчити підготовчі дії до апеляційного розгляду кримінального провадження.
Розгляд кримінального провадження призначити на 11 годину 00 хвилин 13 лютого 2023 року в приміщенні Волинського апеляційного суду.
Викликати в судове засідання учасників судового провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: