Справа № 752/5287/23
Провадження № 1-кп/752/1522/23
УХВАЛА

21 березня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку п. 20-5 Перехідних положень КПК України клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинувачених у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002491 від 21 жовтня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється підготовче судове провадження у вищевказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22 березня 2023 року включно.

Прокурор звернувся з клопотаннями про продовження тримання обвинувачених під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - у вчиненні тяжких злочинів, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Представник потерпілої та потерпіла просили задовольнити клопотання прокурора. Представник зазначив, що після події злочину, потерпіла почувається в небезпеці, змушена була змінити адресу проживання. Послався на негативну характеристику обвинувачених.

Захисники та обвинуваченні заперечили проти задоволення клопотань.

Захисник ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , вказав на несвоєчасне вручення прокурором копій клопотань про продовження строку тримання під вартою стороні захисту, недолучення прокурором до клопотань доказів на підтвердження обґрунтованості висунутого обвинувачення та наявності зазначених прокурором у клопотаннях ризиків. Вказав, що на стадії досудового розслідування до потерпілих та свідків заходи безпеки не застосовувались, що на думку захисника, свідчить про відсутність ризику впливу на них. Обвинувачений ОСОБА_3 не має наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілих чи свідків, а навпаки зацікавлений у якнайшвидшому розгляді справи з метою підтвердження своєї невинуватості. Вказав що сама лише тяжкість обвинувачення не може бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника, просив змінити запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , заперечив проти задоволення клопотань прокурора. Подав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт чи інший, не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи відсутністю зазначених прокурором у клопотанні ризиків. Вказав, що обвинувачений позитивно характеризується, має постійне місце проживання, співпрацював зі слідством, наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілих, свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника.

Захисник ОСОБА_8 , який дії в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , також заперечив проти задоволення клопотань прокурора. Клопотав про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на нічний домашній арешт та про визначення розміру застави, що буде достатнім для належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Вказав, що жоден із зазначених прокурором у клопотанні ризиків не підтверджений доказами. Підстави впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні у обвинуваченого відсутні. Обвинувачений одружений, має двох дітей, ухилятися від суду наміру не має. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину, який, на думку захисника, отримав неправильну кваліфікацію з боку сторони обвинувачення, не може бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника.

З огляду на неможливість у визначений КПК України строк розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою колегією суддів через зайнятість судді ОСОБА_13 у іншому кримінальному провадженні, в силу приписів п. 20-5 Перехідних положень КПК України розгляд клопотання прокурора здійснювався головуючим у справі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 6 та ч. 7 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розгляд справи знаходиться на стадії підготовчого судового провадження.

Судом не досліджувались письмові докази, не допитані свідки та потерпілі у кримінальному провадженні.

Враховуючи тяжкість злочинів, які відповідно до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, ставляться обвинуваченим у провину, дані про особу обвинувачених, котрі офіційного не працевлаштовані, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не одружені, утриманців не мають, а також зважаючи на розмір покарання, що загрожує обвинуваченим, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні.

Наявність у ОСОБА_5 дружини та неповнолітньої дитини на даний час не зменшує існування зазначених ризиків.

При цьому, застосування щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, на даній стадії судового провадження буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою, які в даному випадку виправдані наявністю справжніх інтересів суспільства, що не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Недотримання прокурором передбачених у ст. 199 КПК України стоків звернення з клопотаннями про продовження тримання обвинувачених під вартою в даному випадку не є підставою для відмови у їх задоволенні. Судом було надано учасникам час для ознайомлення з клопотаннями прокурора та подання на них усних чи письмових заперечень.

В силу приписів п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення обвинуваченим розміру застави суд не вбачає.

Керуючись статтями 177, 183, 214, 315, 376, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжних заходів відносно обвинувачених.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 19 травня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 19 травня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 19 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1