Справа № 359/521/23
Провадження № 1-кс/359/90/2023
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2023 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориспіль з технічною аудіо та відео фіксацією клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Іванків Бориспільського району Київської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в період воєнного стану, близько 16 год. 40 хв. 07.01.2023, перебував у торгівельній залі магазину «Червоний маркет», розташованого по АДРЕСА_2 , де у останнього винник умисел на викрадення чужого майна, а саме товарів з асортименту вищевказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає з торгівельної полиці взяв коробку з якої дістав портативну колонку «CHARGE 2»» вартістю 399 грн. 99 коп., яку поклав до внутрішньої кишені своєї куртки чорного кольору. Після чого направився до торгівельної полиці з парфумами звідки взяв одну коробку з якої дістав туалетну воду «Lusso» James Bond» 120 мл вартістю 239 грн. 99 коп. Після цього, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за портативну колонку «CHARGE 2», та туалетну воду «Lusso» James Bond» вийшов через касову зону, через яку здійснюється вхід у приміщення магазину «Червоний маркет», чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму вартістю 639 грн. 98 коп.

Крім цього, в період воєнного стану, близько 18 год. 19 хв. 07.01.2023, перебував у торгівельній залі магазину «ЕВА» №3353 ТОВ «РУШ», розташованого по вулиці Київський Шлях, 75 у місті Борисполі Київської області, де у останнього винник умисел на викрадення чужого майна, а саме товарів з асортименту вищевказаного магазину.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає з торгівельної полиці взяв одну коробку парфумованої води «Dolce Gabbana Imperatrice» вартістю 982 грн. 57 коп., яку поклав до внутрішньої кишені своєї куртки чорного кольору.

Після цього, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за парфумовану воду, вийшов через касову зону, через яку здійснюється вхід у приміщення магазину «ЕВА» №3353 ТОВ «РУШ», чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму вартістю 982 грн. 57 коп.

Крім того, в подальшому ОСОБА_4 , впевнившись, що попередній злочин залишився не помічений та не спрацювала сигналізація, останній вирішив повторно вчинити майновий злочин та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає з торгівельної полиці взяв одну коробку парфумованої води «Ангел Шлессер» вартістю 804 грн. 51 коп., та одну коробку парфумованої води «Calvin Klein» вартістю 1209 грн. 00 коп., які поклав до внутрішньої кишені своєї куртки чорного кольору.

Після цього, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за парфумовану воду, вийшов через касову зону, через яку здійснюється вхід у приміщення магазину «ЕВА» №3353 ТОВ «РУШ»,, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму вартістю 2013 грн. 51 коп.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник та підозрюваний проти клопотання заперечили та просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, позицію захисту та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, 12.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, по наведеним вище обставинам.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 знаходить своє підтвердження зібраними у справі доказами зокрема: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.01.2023 та від 10.01.2023; протоколами огляду місця події від 07.01.2023 та від 10.01.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами огляду речей від 11.01.2023.

Так, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підтвердження обґрунтованості підозри досудовим слідством зібрано ряд зазначених в клопотанні доказів.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , суд враховує, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно дотримуватися вимог ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, при цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У Рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії», а також правових позицій, викладених у п. 80 Рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», та у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

У справі «Ігнатов проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 5 Конвенції, разом зі статтями 2, 3 і 4, є серед основоположних прав, що захищають фізичну безпеку особистості і в цій якості її важливість має першорядне значення. Її головна мета полягає в тому, щоб не допустити свавільного або необґрунтованого позбавлення волі. Зокрема, можна ідентифікувати три основні засади у практиці Суду: вичерпний характер винятків, які повинні бути інтерпретовані строго і які не допускають широкого трактування відповідно до інших положень Конвенції (зокрема, статті 8-11 Конвенції); законності затримання, включаючи матеріальне та процесуальне право, що є вимогою ретельного дотримання принципу верховенства права. Одним з найбільш поширених видів позбавлення волі у кримінальному провадженні є досудове тримання під вартою. Таке тримання є одним із винятків із загального правила, що кожна людина має право на свободу (параграф 1 статті 5), та передбачено в підпункті (с) пункту 1 статті 5 Конвенції.

Аналізуючи доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також зіставляючи їх з вищевказаними вимогами кримінального процесуального закону і практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором під час судового засідання не наведено достатніх і належних переконливих доказів існування у сукупності всіх ризиків зазначених в клопотанні.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який має визначене місце проживання, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 , 2019 р.н., яка має проблеми зі здоров`ям та потребує лікування, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та запобігти вказаним ризикам.

З огляду на вказане слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання в період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня. Крім того, на підозрюваного слід покласти такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, що провадить розслідування вказаного кримінального провадження, на визначений ним час; не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відвідувати місця, де продаються алкогольні напої на розлив, а також барів, ресторанів, нічних клубів; утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 314, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів та заборонити залишати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, що провадить досудове розслідування вказаного кримінального провадження в період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, що провадить розслідування вказаного кримінального провадження, на визначений ним час; не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відвідувати місця, де продаються алкогольні напої на розлив, а також барів, ресторанів, нічних клубів; утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Строк домашнього арешту рахувати з моменту винесення ухвали 17.01.2023.

Строк дії ухвали до 24 год. 00 хв. 17 березня 2023 року.

В задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвалу для контролю за поведінкою підозрюваного направити начальнику Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20 січня 2023 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1