14.02.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/108/23
Провадження № 1-кп/533/35/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 від 26.01.2023 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, освіта професійно-технічна, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В

Згідно обвинувального акта вбачається, що 25.01.2023 року, близько 15 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме на викрадення металевих кутників прийшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_3 , яке розташоване по АДРЕСА_1 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільні-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_4 вважаючи, що його дії непомітні для сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, знаходячись на території домоволодіння потерпілої по АДРЕСА_1 , за допомогою лому та молоту демонтував 6 металевих кутників зі стіни гаражного приміщення, загальна вартість яких, згідно висновка експерта судово-товарознавчої експертизи № 548/23 від 31.01.2023 року становить 955, 64 гривень, які мав намір викрасти, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, не залежних від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними вчинити для доведення злочину до кінця, а саме не зміг розпорядитись викраденим, так як був виявлений свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєного в умовах воєнного стану.

03.02.2023 у вищезазначеному кримінальному провадженні за згодою потерпілої між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинений ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.

Крім того, в порядку ст. 75 КК України узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 03.02.2023 відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенні визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вищезазначену угоду про визнання винуватості підтримав та прохав її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні прохав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.

Потерпіла повідомила суд, що дійсно, добровільно надала згоду на укладання угоди між обвинуваченим та прокурором про визнання винуватості.

Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - в ході досудового розслідування не встановлені.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Частиною 1 статті 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, ураховуючи, що санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі, а молот та металевий лом, які були визнані речовими доказами і були знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію до зазначеного знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду від 03.02.2023 між прокурором Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 від 26.01.2023.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В порядку ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: 6 металевих кутників залишити потерпілій ОСОБА_3 .

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, примусово безоплатно вилучивши у власність держави,а саме молоту та металевого лома.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_9 процесуальні витрати пов`язані з проведення експертизи у розмірі 320,00 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1