Справа № 592/9793/19
Провадження № 1-кп/592/75/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянув у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, та клопотання обвинувачених, їх захисників про зміну запобіжного заходу,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000164 ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, зокрема у вчиненні розбійного нападу та умисному вбивстві трьох осіб із застосуванням вогнепальної зброї.

У судовому засіданні прокурор подав письмові клопотання про продовження строків тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Прокурор клопотання обгрунтовує тим, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, а тому можуть переховуватися від суду з метою перешкодити встановити істину у кримінальному провадженні, усвідомлюючи, що за вчинення одного з інкримінованих злочинів передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. Обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні з метою ненадання показань в суді, щоб у такий спосіб перешкодити судовому розгляду кримінального провадження. Інші запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку, оскільки злочини вчинені із застосуванням насильства, обвинувачені можуть у будь-який момент покинути місце проживання. ОСОБА_8 зареєстрований і до затримання мешкав у районі, прикордонному з Російською Федерацією.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Вважають, що зазначені прокурором ризики є виключно припущенням сторони обвинувачення, докази їх існування не додані до клопотання. Обвинувачення є безпідставним, не ґрунтується на доказах. Не має жодних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Обставини, на які посилається прокурор при продовженні строку тримання під вартою, існували на момент затримання ОСОБА_9 . На цей час вищевказані обставини відпали. ОСОБА_9 ніколи не перешкоджав кримінальному провадженню, не має на меті переховуватися від суду, характеризується виключно позитивно, має сім`ю. Взяття під варту не повинно бути видом міри попередження, що застосовується в обов`язковому порядку абсолютно до всіх. Прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, обвинуваченим, його захисником заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу. Вважають, що зазначені прокурором ризики є виключно припущенням сторони обвинувачення, докази їх існування не додані до клопотання. ОСОБА_8 весь цей час не переховувався від органів досудового розслідування, суду, не знищував, не переховував, не спотворював будь-яку з речей чи документів, не впливав незаконно на інших учасників справи, не перешкоджав кримінальному провадженню. Обвинувачення є безпідставним, не ґрунтується на доказах, ОСОБА_8 злочинів не вчиняв. Не має жодних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Відсутні підтвердження, що ОСОБА_8 вчиняв тиск на свідків чи може чинити тиск. Майже всі письмові докази досліджені судом. Місце проживання на території, яка є прикордонною з Російською Федерацією, не може свідчити про наявність ризику, що ОСОБА_8 може покинути місце проживання. Взяття під варту не повинно бути видом міри попередження, що застосовується в обов`язковому порядку абсолютно до всіх. Вважають, що необхідно взяти до уваги і стан здоров`я ОСОБА_8 . Просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку прокурора, а також пояснення обвинувачених, їх захисників, дійшов наступного висновку :

Так, ухвалою суду від 29.11.2022 року відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 27.01.2023 року включно.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ( Справа «Мюррей проти Сполученого Королівства»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи ( Справа «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

При вирішенні питання щодо продовження або не продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати, чи не зменшились раніше заявлені ризики або чи не з`явились нові ризики.

Ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на цей час не зменшилися, і не перестали існувати, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину - в умисному вбивстві трьох осіб із застосуванням вогнепальної зброї, за що передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, також обвинувачуються у розбійному нападі та інших тяжких злочинах, що може стати причиною їх переховування від суду з метою перешкодити суду встановленню істини у кримінальному провадженні та враховуючи покарання у виді довічного позбавлення волі, може вплинути на їх волевиявлення переховуватись від суду.

Перебуваючи на свободі обвинувачені також можуть вплинути на свідків з метою не надання показань в суді, щоб у такий спосіб перешкодити судовому розгляду кримінального провадження, оскільки суд продовжує дослідження доказів у кримінальному провадженні. Під час розгляду клопотань судом вивчалась можливість застосування відносно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 є особою, раніше не судимою, має сім`ю дружину та повнолітнього сина, постійне місце проживання, має батьків похилого віку, тобто в нього міцні соціальні зв`язки. Раніше проходив службу в органах внутрішніх справ, є пенсіонером МВС України. ОСОБА_8 має хронічні захворювання, з приводу яких проходить лікування в умовах ДУ «Сумський СІЗО».

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має сім`ю, має матір, що вказує на міцність соціальних зв`язків.

Суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих, оскільки відбулося посягання на життя людини, що є найвищою соціальною цінністю згідно з ст.3 Конституції України. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Ігнатов проти України», в яких зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку, залежно від особливостей конкретної справи.

Суспільний інтерес у справі, полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у умисному вбивстві трьох осіб, а тому слід забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам, які можуть наступити в разі зміни запобіжного заходу, а саме переховування від суду з метою уникнення покарання, вірогідність незаконного впливу на свідків.

Встановлені ризики на даній стадії судового розгляду переважають над принципом поваги до особистої свободи. Наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків не зменшує наявні ризики за п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Більш м`які запобіжні заходи, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України будуть недостатні для запобігання встановленим ризикам, тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотань обвинувачених, їх захисників про зміну запобіжного заходу та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на 60 днів по 27.03. 2023 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 331, 350 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх захисників про зміну запобіжного заходу.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - по 27.03.2023 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів по 27.03.2023 року включно.

Копію ухвали надіслати обвинуваченим, прокурору, направити уповноваженій службовій особі Сумського слідчого ізолятору, а також захиснику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3