ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, було повернуто прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0003481 від 20.08.2013, по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.209, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 364, ч.3 ст.190, ч.1 ст.364, ч.2 ст.364, ч.3 ст.191, ч.1 ст.32, ч.1 ст.366, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам ст.291 КПК України.

Підставою для повернення прокурору обвинувального акту стало його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України. Судом першої інстанції визначено, що у відомостях щодо потерпілих, стороною обвинувачення зазначено лише прізвище та ініціали потерпілих та їх адресу проживання. При цьому анкетні відомості потерпілих не містять відомості про прізвище, ім`я, по батькові потерпілих та їх громадянство, як вимагається згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, що є недотриманням прямої вимоги процесуального закону. Крім цього, у написанні адрес проживання ряду потерпілих допущено помилки у написанні вулиць, що не дає можливості однозначно їх ідентифікувати. Також в обвинувальному акті зазначені потерпілими особи, які потерпілими не являються взагалі. Так само суд висловив зауваження щодо визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушення, та вказав про неконкретність, невмотивованість обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вищевказану ухвалу та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 315,315 КПК України.

Вважає, що вищевказана ухвала є незаконною, через невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, та тим обставинам, які встановлено в судовому засіданні, та у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України.

Стверджує, що суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт, котрий затверджений 24 липня 2015 року, через його не відповідність п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, не врахував, що на момент його затвердження всі потерпілі були в наявності та за вказаними в обвинувальному акті адресами проживання.

На думку прокурора, невідповідність адрес потерпілих, указаних в обвинувальному акті, може братись судом до уваги лише в разі, якщо б вона мала місце станом на час його складення та скерування до суду.

Окрім того, прокурор з посиланням на указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 на всій території України, яким введено режим воєнного стану, який у подальшому неодноразово продовжено та він діє і на даний час, вказує, що низка потерпілих вимушено змінили місце свого проживання або виїхали за кордон для забезпечення власної безпеки, у зв`язку з чим і не взяли участь в судовому засіданні.

Заперечує щодо невідповідності обвинувального акту положенням п. 7 ч. 1 ст. 291 КПК України щодо зазначення відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Наводить дані відповідно, до яких встановлені судом першої інстанції недоліки обвинувального акта вже були предметом розгляду іншого складу Черкаського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року та 23 березня 2021 року, який виносив ухвали про повернення даного обвинувального акту прокурору, з посиланням на вказані підстави. У подальшому ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року у даній справі встановлено, що посилання суду на невідповідність обвинувального акта вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 та ч. 4 ст. 291 КПК України не є суттєвими, оскільки суд мав можливість відшукати повні анкетні дані потерпілих у матеріалах кримінального провадження. Окрім того, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 червня 2021 року вказано на те, що ст. 314 КПК України не передбачає повноважень суду щодо витребування тих чи інших відомостей, що стосуються потерпілих, а також їхніх адрес проживання, до початку розгляду кримінального провадження по суті.

Разом з цим, апелянт відзначає, що вказаний обвинувальний акт від 24 липня 2015 року вже неодноразово був предметом розгляду під час підготовчих засідань у судах першої інстанції. У цьому кримінальному проваджені обвинувальний акт вже оголошувався. Утім у подальшому при зміні складу суду, було вирішено питання про повернення до стадії підготовчого засідання та ухвалою, що оскаржується, вкотре повернуто даний обвинувальний акт прокурору.

З цього приводу вказує про невиправдане зволікання щодо призначення та розгляду даного кримінального провадження.

На апеляційну скаргу прокурора обвинуваченою ОСОБА_7 подані заперечення, в яких вона просить залишити її без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- прокурор, який вимоги апеляційної скарги підтримав, пославшись на її доводи;

- обвинувачена та захисники, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, обвинуваченої та захисників, перевіривши та обговоривши викладені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, таке рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідають вимогам цього Кодексу.

У цьому кримінальному провадженні обвинувальний акт щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 неодноразово повертався прокурору, через його невідповідність ст. 291 КПК України. Останнього разу Черкаським районним судом Черкаської області 23 березня 2021 року. Утім ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 червня 2021 року зазначене судове рішення суду першої інстанції було скасовано через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

У відповідності до вказаної ухвали апеляційного суду, висновки і мотиви якої є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді (ч. 3 ст. 415 КПК України), визначено, що вказаний обвинувальний акт перебуває на розгляді в судах першої інстанції з 2015 року та неодноразово судом апеляційної інстанції скасовувались рішення районних судів про повернення обвинувального акта, що можливо розцінювати, як невиправдане зволікання призначення та розгляд кримінального провадження.

Окрім того, з мотивувальної частини ухвали апеляційного суду наявний висновок про відсутність порушення органам досудового розслідування вимог ст. 291 КПК України.

Разом з тим, суд першої інстанції, після зміни підсудності в порядку ст. 34 КПК України, повернувшись до стадії підготовчого судового засідання, знов з тотожних підстав повернув обвинувальний акт прокурору.

З урахуванням наведеного ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню та відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. ст. 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2022 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4