Справа № 467/662/22
Провадження №1-кп/471/69/22
Номер рядка звіту 227
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 24.11.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Весела Врадіївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, інвалідності немаючого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2021 року близько 11:00 год., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21053», д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в денний час доби, в ясну сонячну погоду без опадів, по асфальтованій сухій проїзній частині дороги по вулиці Шевченка в смт. Арбузинка, Первомайського району у напрямку АЗС (ТОВ «Гермес»), що по вулиці Шевченка № 218 в смт. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області, у порушення вимог п.10.1 та п.10.4 ПДР України, а саме: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для смуги руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот уразі в`їзду,- на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливим лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою, проявив неуважність до зміни дорожньої обстановки, почав виконувати маневр повороту ліворуч до АЗС (ТОВ «Гермес»), розташованої по вулиці Шевченка № 218 смт. Арбузинка Первомайського району де в межах проїзної частини вулиці Шевченка, а саме: в межах смуги руху мотоцикла «VIPER», без р.н. допустив зіткнення в районі ділянки дрібних уламків і частин фарби червоного кольору із мотоциклом «VIPER», без р.н., під керуванням водія ОСОБА_8 , який в цей час рухався в межах власної смуги руху у напрямку вулиці Шевченка смт. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «VIPER», без р.н., ОСОБА_8 , отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ампутаційної культі на рівні верхньої треті лівої гомілки, некрозу м`яких тканин, закритого оскольчатого перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, рваної рани в області правої підколінної ямки, постгеморагічноі анемії.

Допущенні водієм ОСОБА_4 грубі порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснив, що їхав в сторону заправки, на перехресті не врахував дорожню обстановку, думав що встигне проїхати ліворуч, однак допустив зіткнення з транспортним засобом під керуванням потерпілого. Після ДТП матеріально допомагав потерпілому. У вчиненому щиро кається, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він є пенсіонером, дружина хворіє на цукровий діабет, в селі не має лікарні, найближча знаходиться в смт. Арбузинкка.

Потерпілий під час судового засідання зазначив, що після ДТП обвинувачений частково відшкодував понесені ним витрати на лікування, зазначив, що має намір звертатися в цивільному провадженні з позовом про відшкодування шкоди, просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи покази обвинуваченого, потерпілого, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує: ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує наступне.

Згідно з приписами ст.50 КК покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Окрім наведеного, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 15.10.2008 року) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно, є пенсіонером, вчинив злочин вперше та з необережності, щиро кається у вчиненому.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_6 , який просив не застосовувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі, висновок органу пробації, морально-емоційне ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. Також, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Речові докази, відповідно до ст.. 100 КПК України слід повернути законним володільцям.

На підставі ст. 118 ч.1 п. 3 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого витрати за проведення експертиз.

На підставі ст.. 174 КПК України арешт, накладений на речові докази, слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 373-374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у сумі 5 079 (п`ять тисяч сімдесят дев`ять) грн. 92 коп.

Скасувати арешт майна, накладений на майно підозрюваного ОСОБА_4 : відповідно до ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29.11.2021 року, а саме: транспортний засіб "ВАЗ 21053", д.р.н НОМЕР_2 , який перебуває на спеціальному майданчику ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул. Шевченка, 200, смт. Арбузинка Миколаївської області.

Скасувати арешт майна, накладений на майно потерпілого ОСОБА_6 : відповідно до ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29.11.2021 року, а саме: транспортний засіб мотоцикл "Вайпер", б/н, який перебуває на спеціальному майданчику ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул. Шевченка, 200, смт. Арбузинка Миколаївської області.

Речові докази - повернути законним володільцям.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1