Справа № 577/4859/22
Провадження № 1-кс/577/1766/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2022 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517 від 20.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

23.12.2022 р. прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на вилучене 19.12.2022 р. посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане УДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 11.09.2009 р. на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , що належить останньому, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування ним.

Клопотання обгрунтовує тим, що 19.12.2022 р. о 19.16 год. на блокпосту №3 на автодорозі Конотоп-Батурин у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 при перевірці було виявлено посвідчення водія НОМЕР_1 з ознаками підробки.

20.12.2022 р. відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000517 за ознаками ст.358 ч.1 КК України.

19.12.2022 р. під час проведення огляду на автодорозі Конотоп-Батурин блокпост №3 було виявлено та вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, від 11.09.2009 р., з відкритими категоріями А, В, С, D, BE, СЕ, DE.

Під час перевірки на автодорозі Конотоп-Батурин блокпост №3 вказаного посвідчення водія працівником поліції встановлено, що воно має ознаки підробки, оскільки категорії А, В, С, D, BE, СЕ, DE відкритті 01.01.2003 р., що суперечить законодавству.

Згідно постанови дізнавача сектору дізнання Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_5 від 20.12.2022 р. посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 11.09.2009 р. визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів.

Вище вказане посвідчення водія має значення для подальшого проведення досудового розслідування, оскільки є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підробки офіційного документа.

З метою підтвердження або спростування факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, необхідно провести судово-технічну експертизу документа та забезпечити збереження вилученого посвідчення у початковому виді з наявними на ньому слідами правопорушення.

Без наявності вищевказаного документа проведення у даному кримінальному провадженні необхідних експертних досліджень неможливо, а тому виникла необхідність в забороні користуватись та розпоряджатися ними.

Не застосування вказаної заборони може призвести до зникнення, знищення, втрати, псування, пошкодження, відчуження майна та слідів вчинення правопорушення, а також настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому виникла необхідність в накладені арешту на вищезазначене майно громадянина.

Таким чином, вилучене в ході огляду 19.12.2022 р. посвідчення водія є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є предметом кримінального правопорушення, а тому може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, наддав заяву про розгляд клопотання без його участі, задоволенню клопотання не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2022 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст.358 ч.1 КК України (а.с. 3).

19.12.2022 р. під час проведення огляду на автодорозі Конотоп-Батурин було виявлено та вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 видане УДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 11.09.2009 р. з відкритими категоріями А, В, С, D, BE, СЕ, DE (а.с.5-8).

Прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна 23 грудня 2022 р., надіславши його поштою, тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що власником посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого УДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 11.09.2009 р. з категоріями А, В, С, D, BE, СЕ, DE є ОСОБА_4 .

Постановою дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане УДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 11.09.2009 р. з категоріями А, В, С, D, BE, СЕ, DE визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження №0000517 (а.с.12-13).

Оскільки посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане УДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 11.09.2009 р. з категоріями А, В, С, D, BE, СЕ, DE видане на ім`я ОСОБА_4 , підлягає криміналістичному дослідженню, може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме зберегло на собі сліди підробки, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти на нього арешт.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А НО В И В:

Клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час огляду від 19 грудня 2022 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого УДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 11 вересня 2009 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддяОСОБА_1