Справа № 579/434/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" березня 2023 р. м.Кролевець

Слідчий суддя Кролевецького районного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000111 від 22.10.2022,-

в с т а н о в и в:

До Кролевецького районного суду звернувся ОСОБА_6 із скаргою на постанову дізнавача СД відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 31 січня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000111.

На обгрунтування своєї скарги зазначив, що ним 22.02.2023 отримано копію постанови дізнавача СД ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про закриття кримінального провадження №0000111 від 22.10.2022. Згідно з даною постановою, 31 січня 2023 року дізнавач сектору дізнання ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000111 від 22.10.2022 року, порушеного за ознаками ч.1 ст.125 КК України, за повідомленням ОСОБА_3 від 22.10.2022 про те, що ОСОБА_7 близько 20-ї год. 22.10.2022 року в м. Кролевець на площі Свободи поблизу магазину «Віста» спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження, - у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Із вказаною постановою ОСОБА_3 не згоден, а тому просить суд скасувати постанову від 31 січня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000111, оскільки не повно проведено й неналежним чином оформлено досудове розслідування та завчасно закрите вказане кримінальне провадження.

ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду клопотання повідомлені в установленому законом порядку, згідно поданої заяви просили розгляд скарги здійснити у їх відсутність.

Дізнавач СД відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений в установленому законом порядку.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу з доданими до неї документами та матеріали кримінального провадження № 0000111, приходить до наступних висновків.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

22.10.2022 до чергової частини ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_7 близько 20-ї год. 22.10.2022 року в м. Кролевець на площі Свободи поблизу магазину «Віста» спричинив йому, ОСОБА_3 , тілесні ушкодження.

22.10.2022 постановою дізнавача СД ВП№1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області відкрито кримінальне провадження №0000111 від 22.10.2022 за ч.1 ст.125 КК України.

Дізнавач СД відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 31 січня 2023 року прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000111 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно п.2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 223 ч. 1 КПК України слідчі розшукові дії є діями спрямованими на отримання (збирання доказів) або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

За приписами ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вимоги, передбачені ч.2 ст.9 КПК України, дізнавачем сектору дізнання ОСОБА_5 при прийнятті постанови від 31 січня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000111 дотримані не були.

Оскаржувана постанова винесена з формальним підходом дізнавача до проведення досудового розслідування, без дотримання вимог до оформлення відповідного процесуального документа.

Так, за змістом оскаржуваної постанови та безпосередньо скарги ОСОБА_3 вбачається, що постанову про закриття вмотивовано тим, що у «діях ОСОБА_8 можуть вбачатися ознаки необхідної самооборони оскільки він наніс удари ОСОБА_3 лише після того як останній посягнув на його недоторканість та безпеку, які передбачені ст.3 Конституції України». При цьому дізнавачем залишено без правової оцінки і не досліджено на предмет ознак перевищення меж необхідної самооборони дії ОСОБА_8 після того як він повалив ОСОБА_3 на землю, позаяк ОСОБА_8 продовжував завдавати ударів ОСОБА_3 . Крім того, у ході дізнання не вжито заходів на встановлення ступеню тяжкості заподіяних ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, не прийнято процесуальне рішення про визнання представником скаржника як неповнолітнього потерпілого матері скаржника, не проведено допити ОСОБА_8 , одночасний допит між ним та потерпілим ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК України та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язані детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю.

Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (Рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Тобто, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (Рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (Рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.

Дізнавач під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000111, в порядку ст. 40 КПК України, не виконав у повному обсязі вимог вказаної статті; не вичерпав можливості отримання доказів по справі; не провів належного досудового розслідування усіх обставин кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не надано слідчому судді повних доказів, які б свідчили про повноту проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000111.

На думку слідчого судді постанова про закриття кримінально провадження від 31 січня 2023 року не спрямована на виконання завдань кримінального провадження за змістом статті 2 КПК України.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою, а постанова дізнавача підлягає скасуванню, оскільки винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із подальшим відновленням досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись ст.ст.107, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000111 від 22.10.2022 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 31 січня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000111 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, - з подальшим відновленням досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1