ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/43/23

Провадження № 11-сс/4820/64/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину за ст. 185 ч.5 КК України у кримінальному провадженні №0000024, внесеному до ЄРДР 15.01.2023, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 27.03.2023, з визначенням застави у розмірі двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 671 000 грн.

Мотивуючи вказане рішення слідчий суддя посилається на положення ст. 177 КПК України та зазначає про обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність ризиків втечі, впливу на свідків та потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення нових злочинів, що виправдовує тримання під вартою, як єдиний запобіжний захід, що здатен забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Зазначає, що ні прокурор, ні слідчий не навели жодного доказу про те, що ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування, суду чи перешкоджати іншим чином розслідуванню кримінального провадження.

Стверджує, що доказів можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілу ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 ні прокурор, ні слідчий також не навели, підозрюваний ОСОБА_7 запевнив слідчого суддю, що будь-якого впливу чи тиску на потерпілу ОСОБА_8 , яка є бабусею його дружини, чи свідків чинити не буде.

Захисник зазначає, що у кримінальному провадженні органом досудового слідства виявлено та вилучено всі докази, а тому підозрюваний не зможе знищити, сховати або спотворити будь-який предмет, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вважає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Не погоджується з тим, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою, тому що судимість у нього погашена в порядку ст. 89 КК України.

Вказує, розмір застави був визначений слідчим суддею без врахування майнового стану підозрюваного і сума застави є завідомо непомірною для нього.

Наголошує апелянт і на тому, що ОСОБА_7 зареєстрований в с. Розсоха Летичівського ТГ і проживає в АДРЕСА_1 , офіційно не працює, мав тимчасові заробітки, які давали йому можливість утримувати сім`ю, проживає однією сім`єю з ОСОБА_9 , за місцем проживання характеризується позитивно. У підсумку вважає, що і обставини, які характеризують особу підозрюваного свідчать про те, що у його житті є соціальні чинники, які будуть утримувати його від порушень процесуальної поведінки на час слідства та судового розгляду та дають підстави для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу в виді домашнього арешту у нічний час за адресою його фактичного мешкання з матір`ю у АДРЕСА_1 ,

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали подану апеляційну скаргу, а прокурор заперечив проти її задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали провадження та апеляційні доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливого тяжкого кримінального правопорушення проти власності, а саме у таємному викраденні чужого мана в особливо великому розмірі.

Обґрунтованість підозри підтверджена протоколами допиту потерпілої, свідків та наданими суду документальними доказами, що у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_7 27.01.23 року. При цьому, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, а відтак переховування від слідства та суду може бути визнані ним менш небезпечними ніж можливе покарання.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлена тим, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належний контроль за діями підозрюваного, а відтак запобігти ризикам вчинення підозрюваним фізичного та психологічного тиску на потерпілу, а також свідків для зміни ними показань або відмови від дачі показів, оскільки він мешкає з ними по сусідству в смт Летичів, співмешкає з ОСОБА_9 , яка є онукою потерпілої та має важелі впливу на цих осіб.

Колегія суддів також вважає, що в поведінці підозрюваного існує ризик продовження злочинної діяльності враховуючи, що раніше ОСОБА_7 , притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, не має постійного легального джерела доходу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігти встановленим ризикам.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами захисту, колегія суддів також виходить з того, що позитивна характеристика, проживання підозрюваного однією сім`єю з ОСОБА_9 , наявність у нього не офіційних заробітків, судимість, погашена в порядку ст. 89 КК України жодним чином не знижує ступінь ризику втечі та вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки ці обставини існували і на час досліджуваних подій кримінального правопорушення, а відтак, вони не утворюють для підозрюваного моральних запобіжників при визначенні моделі поведінки.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 його процесуальних прав та обов`язків та не буде ефективними для досягнення завдань, передбачених ст.2 КПК України, тому обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу в виді тримання під вартою, колегія суддів вважає виправданим. Колегія суддів враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому висловлена правова позиція про те, що суворість покарання слід вважати суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування особи та вірогідності вчинення нових злочинів, наявність підстав для тримання особи під вартою мають оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості особи, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, а розмір обраної йому застави у межах вимог, передбачених ст. 182 ч.5 п.3 КПК України у повній мірі забезпечить дотримання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Приймаючи рішення про розмір застави, за апеляційними вимогами захисту, колегія суддів виходить з пояснень захисту, про те, що конкретний розмір застави, який обвинувачений в змозі внести у якості альтернативного запобіжного заходу, сторона захисту на час перегляду провадження повідомити не може.

Враховуючи викладене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 27січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 27 березня 2023 року включно з визначенням застави в розмірі 671000 грн. - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3