Справа № 527/727/23
провадження № 1-кс/527/152/23
УХВАЛА

04 квітня 2023 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000076, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000076, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що 01.04.2023 зі служби 102 до Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшло повідомлення від лейтенанта поліції ОСОБА_5 , о/ у СКП ВП№1 Кременчуцького РУП та працівників Полтавського ЗВ ВСП про те, що 01.04.2023 у відділенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель м. Гадяч Полтавської області, отримав посилку з порошкоподібною речовиною, схожу на наркотичну.

01.04.2023 дізнавачем сектору дізнання ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, за добровільною згодою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить службу у в/ч НОМЕР_1 та прописаний за адресою: АДРЕСА_2 ., власника посилки, було проведено огляд його отриманої посилки неподалік відділення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено пакунок, в якому знаходився підсумок сірого кольору розміром близько 20х10 см, в якому містилась коробка коричневого кольору із написом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в середині якої знаходилась запонка сріблястого кольору та зіп пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина та фіскальний чек на отримання посилки .

За вказаним фактом 01.04.2023 відомості внесено до ЄРДР за № 0000076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вилучене у ході проведення огляду майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Вилучені речові докази направлено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дізнавач зазначає, що у даному випадку підсумок сірого кольору розміром близько 20х10 см, в якому містилась коробка коричневого кольору із написом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в середині якої знаходилась запонка сріблястого кольору та зіп пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина та фіскальний чек є майном набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення та являються речовими доказами.

Посилаючись на те, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, дізнавач просила суд, накласти арешт на вилучені при проведенні огляду 01.04.2023 підсумок сірого кольору розміром близько 20х10 см, в якому містилась коробка коричневого кольору із написом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в середині якої знаходилась запонка сріблястого кольору та зіп пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина та фіскальний чек, шляхом позбавлення ОСОБА_6 та інших будь яких осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо), із залишенням в кімнаті зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися, дізнавач направила до суду заяву, у якій просила розглядати клопотання у її відсутність, зазначила, що клопотання підтримує.

В судове засідання власник майна не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені в ході огляду місця події 01.04.2023 підсумок сірого кольору розміром близько 20х10 см, в якому містилась коробка коричневого кольору із написом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в середині якої знаходилась запанка сріблястого кольору та зіп пакет в середині якого знаходилась кристалічна речовина та фіскальний чек, набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання дізнавача подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Дізнавачем доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 167, 170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені при проведенні огляду 01.04.2023, підсумок сірого кольору розміром близько 20х10 см, в якому містилась коробка коричневого кольору із написом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в середині якої знаходилась запонка сріблястого кольору та зіп пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина та фіскальний чек, шляхом позбавлення ОСОБА_6 та інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо), із залишенням в кімнаті зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1