Провадження № 1-кс/537/100/2023
Справа № 537/542/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

установив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженню №0000046 від 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме на: посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000046 від 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.02.2023 близько 14:00 год., за адресою: вул. Набережна Лейтенанта Дніпрова, 42 у м. Кременчуці, працівниками патрульної поліції під час відпрацювання швидкісного режиму було зупинено транспортний засіб Opel frontera, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив посвідчення водія НОМЕР_1 з ознаками підробки. В ході огляду місця події від 09.02.2023 ОСОБА_4 добровільно видав посвідчення водія НОМЕР_1 на власне ім`я в присутності понятих відповідно до п.3 ч.2 ст.167, ч.7 ст.237, 2983 КПК України, дане свідоцтво поміщено в поліетиленовий пакет сірого кольору, опечатано, та підписано учасниками події. 10.02.2023 дізнавачем ОСОБА_5 винесено постанову про визнання речовим доказом вилученого в ході огляду місця події посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 . Вказане посвідчення зберігається в матеріалах кримінального провадження до вирішення питання по суті. Враховуючи положення ст. 98 КПК України, є обґрунтовані підстави вважати речовим доказом вилучене посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останнього та необхідності у проведенні експертизи вилученої речі, а також для виконання інших слідчих дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у справі, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій клопотання підтримує та просить розгляди його без його участі.

Володілець майна, на яке прокурор просить накласти арешт, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046 від 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень 10.02.2023 внесено відомості такого змісту: «09.02.2023 близько 14:00 год., за адресою: вул. Набережна Лейтенанта Дніпрова 42 у м. Кременчуці, працівниками патрульної поліції під час відпрацювання швидкісного режиму було зупинено транспортний засіб Opel frontera, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив посвідчення водія НОМЕР_1 з ознаками підробки.».

На час розгляду клопотання, письмову підозру у вчиненні кримінального правопорушення за описаним вище фактом будь-якій визначеній фізичній особі не вручено.

З протоколу огляду місця події від 09.02.2023 вбачається, що ОСОБА_4 добровільно видав посвідчення водія НОМЕР_1 на власне ім`я в присутності понятих відповідно до п.3 ч.2 ст.167, ч.7 ст.237, 2983 КПК України, дане свідоцтво поміщено в поліетиленовий пакет сірого кольору, опечатано, та підписано учасниками події.

Відповідно до постанови дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 10.02.2023, добровільно видане в ході огляду місця події вищезазначене посвідчення визнано в якості речового доказу в рамках кримінального провадження №0000046, та зберігається в матеріалах кримінального провадження до вирішення питання по суті.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході огляду місця події, може бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженню №№0000046 від 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме на посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке добровільно видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити прокурору, слідчому, володільцю майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1