Номер провадження: 11-кп/813/1945/22
Справа № 495/6900/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2022 року м. Одеса

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса матеріали кримінального провадження №0000279 від 07.02.2019 року за апеляційною скаргою захисника-адвоктат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_9 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 днів, до 12.11.2022 року включно без визначення застави.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвалу суду є незаконна, необґрунтована та невмотивована та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що станом на 15.09.2022 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжувався більше 25 разів. В обґрунтування доводів скарги зазначає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою містить шаблонні формулювання, а прокурором не надано нових документів, які б обґрунтовували клопотання та необхідність продовження запобіжного заходу, що пред`явлене обвинувачення ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, які отримані з порушенням діючих норм КПК України, що прокурором не надано доказів та не обґрунтовано існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений має постійне місце проживання, на що суд уваги не звернув. Просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2022 року та постановити нову ухвалу, якою змінити з тримання під вартою на нічний домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 .
Інші учасники судового провадження ухвалу про продовження строку запобіжного заходу не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні вимоги у поданій ним апеляційній скарзі, в судових дебатах адвокат залишився на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до такого висновку.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
14.01.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою».

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст.392 КПК України - ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому КПК України (доповнено згідно із Законом №1027-IX від 02.12.2020 року).
Відповідно до ч.2 ст. 29 Конституції України - ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу, згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України («Запобіжні заходи, затримання особи»).
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0000279 постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 199, 331 КПК, які регламентують продовження строку дії запобіжного заходу, взяв до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, а тому існують наявні ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може здійснити реальні спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував всі обставини, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , поскільки метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, яка би в повній мірі забезпечила запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та здійснення такої поведінки обвинуваченого, що унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Посилання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на недопустимість доказів, досліджених судом першої інстанції у даному провадженні не може бути оцінена апеляційним судом, оскільки оцінку таким обставинам суд надає в нарадчій кімнаті під час постановлення вироку, за результатами повного дослідження всіх доказів та зауважує, що на цьому етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, оскільки винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, встановлюється шляхом дослідження доказів обвинувачення й захисту в судовому засіданні та при ухваленні обвинувального або виправдувального вироку, а судовий розгляд кримінального провадження триває.

Доводи про сторони захисту про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю апеляційний суд відхиляє, оскільки оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання, характер вчинених дій, у яких обвинувачується ОСОБА_8 , колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , передбачений ст. 181 КПК України у виді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового провадження для здійснення процесуальних дій для завершення судового провадження.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою може бути перевірена через нетривалий час в порядку ст.331 КПК, а обвинувачений та його захисник не позбавлені можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо неможливості подальшого утримання його під вартою, або зміни обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, а доводи викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
З цих підстав, колегія суддів вважає прийняти рішення, яким ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської областівід 14.09.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу суду на положення ст.8 Конституції України, ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року та необхідність дотримання вимог ст. 28 КПК України щодо дотримання розумного строку розгляду кримінального провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 тривалий час утримується під вартою,судом неодноразово продовжується строк дії запобіжного заходу, а судовий розгляд кримінального провадження ще не завершений.
Апеляційний суд вважає таку тривалість розгляду даного кримінального провадження не припустимою, що з огляду на положення ч.4 ст.28, ч.1 ст.318 КПК, може потягти за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2022 року, якою ОСОБА_8 , 16 серпня 1981 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000279 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: