Справа № 401/1359/22;
Провдження № 1-кс/401/130/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено ОСОБА_7
20 лютого 2023 року захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_5 подано заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, в порядку ст.ст.75, 80, 81 КПК України.
Заява обґрунтована тим, що 16.02.2023 року ухвалою суду під головуванням судді ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору. На думку обвинуваченого, ухвалення даного судового рішення свідчить про упередженість головуючої судді, оскільки були наявні правові підстави для повернення обвинувального акту прокурору, а клопотання було безпідставно залишено без задоволення.
В судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід та просили її задовольнити, посилаючись на доводи викладені у заяві.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, вважає її не мотивованою, а незгоду захисника обвинуваченого з процесуальними рішеннями головуючого не вважає підставою для відводу.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов такого висновку.
Положеннями ст.ст.75, 76 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.
Водночас, згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частиною п`ятою статті 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії ).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Хаушильд проти Данії, зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Посилання сторони захисту на обставини, які викликають сумнів у неупередженості головуючого судді у даній справі, суд констатує, як незгода з процесуальними рішеннями та діями головуючого судді під час ведення процесу, що, у свою чергу, не є доказом його упередженості.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади процесуальні дії судді», законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Зазначені у заяві про відвід судді ОСОБА_7 обставини не свідчать про її необ`єктивність чи упередженість при розгляді кримінального провадження, а є суб`єктивною оцінкою захисника процесуальної діяльності судді, а також його незгодою з рішенням судді, та не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що стороною захисту не наведено, а судом не встановлено жодної підстави, передбаченої ст.75 КПК України, для відводу головуючого судді ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст.75-83 КПК України,
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням за ч.1 ст. 191, ч.1 ст. 366КК України передати судді ОСОБА_7 для продовження розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

21.02.23