печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7580/23-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2023 м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглядаючи кримінальне провадження № 0000202 відомості про яке 24.11.2022 внесено до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Старший стрілець 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1-3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 09 год. 40 хв. 23.10.2022 самовільно залишив місце служби - блокпост, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), після чого до 13 год. 20 хв. 20.12.2022 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, до моменту його з`явлення близько 13 год. 20 хв. 20.12.2022 за місцем служби, а саме у розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) місця служби без поважних причин в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що дійсно, за обставин вказаних в обвинувальному акті, він будучи військовослужбовцем, 09 год. 40 хв. 23.10.2022, самовільно залишив місце служби без поважних причин та до 13 год. 20 хв. 20.12.2022 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання та особу обвинуваченого.

Обвинувачений вину визнав повністю, щиросердно розкаявся у вчиненому, сприяв встановленню істини в ході судового розгляду, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, де характеризується посередньо, однак має нагороди, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, 23.10.2022.

Положення ч. 1 ст. 75 КК України, які діяли на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбачали, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, яка діє на день розгляду кримінального провадження, передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З наведеного вбачається, що ч. 1 ст. 75 КК України (в редакції змін, внесених Законом України від 19.08.2022) поліпшує становище особи.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

За наведеного вище, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також те, злочином не завдано значної шкоду державі та суспільству, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі, тому ОСОБА_3 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 124, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1