Справа № 352/1290/20
Провадження № 1-кп/352/53/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000198 від 28.04.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Злочин скоєно за наступних обставин.

17 квітня 2020 року близько 16 год 10 хв, коли обвинувачений разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували на АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої, між обвинуваченим та ОСОБА_6 розпочався словесний конфлікт, під час якого обвинувачений на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілим, викликаних словесними образами з боку останнього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком руки в ділянку носа та один удар кулаком у праве око. У результаті обвинувачений заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми з переломами кісток носа та передньої стінки гайморової пазухи, ускладненої гемосинусом, сколом 1/3 емалі 1-го зуба верхньої щелепи справа, синця обох повік правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що він дійсно 17 квітня 2020 р. після обіду під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, викликаних словесними образами з боку потерпілого, наніс йому два удари кулаком в обличчя, внаслідок чого спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. У скоєному щиро покаявся.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, та обставину, що обтяжує покарання, якою суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, наркологічної та психіатричної допомоги не отримував, на відповідних обліках не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Суд також враховує позицію потерпілого, який не має жодних претензій до обвинуваченого, просив покарати його згідно вимог закону.

Ураховуючи вказані обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним нетяжкого злочину, з урахуванням його особи, суд вважає можливим застосувати до нього ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст.122 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд залишає без зміни до набрання вироком законної сили.

У рамках даного кримінального провадження речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді арешту на строк два місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 11 год 50 хв 30 листопада 2022 року, зарахувавши відповідно до вимог ч. 1, 5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку, шляхом подання апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ