ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
25 квітня 2023 року місто Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,
Прокурор звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Обґрунтовуючи необхідність обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор посилається на ряд наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не можливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів.
У клопотанні прокурор зазначає, що наявними ризиками в даному кримінальному провадженні, які дають підстави вважати, що відносно обвинуваченої ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, як тримання під вартою є наступне.
Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Дані висновки зроблені з обставин, викладених в матеріалах кримінального провадження, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів, за які передбачено міру покарання терміном від п`яти до десяти років позбавлення волі, що вже само по собі може бути підставою вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та відбування призначеного покарання.
Згідно п.3 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачена ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Про наявність даного ризику свідчить те, що обвинувачена ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті із свідками та потерпілими, добре знайомі один з одним, а тому є підстави вважати, що остання, перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що в подальшому може негативно відобразитися на об`єктивності надання ними показань в ході судового розгляду.
Законний представник потерпілої підтримав клопотання прокурора.
Захисник заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Через канцелярію суду подав заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, працює вихователем у дитячому будинку з 2004 року по теперішній час відповідно до довідки виданої Релігійною громадою Християн віри Євангельської та працює на безоплатній основі. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за місцем проживання обвинуваченої.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання дійшов висновку про наступне.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою (чи продовження такого тримання) судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Прокурор вказує, що обвинувачена ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Дійсно, суд погоджується з позицією захисту, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для законності тримання особи під вартою.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 127 КК України, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від суду.
Суд враховуючи тяжкість та характер злочинів у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованих їй злочинів, особу обвинуваченої, не виключає, що вона, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від суду.
Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1ст.177 КПК України.
Крім того, враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, вона може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час судового розгляду.
При оцінці зазначеного ризику, суд враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків/потерпілих існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.
Отже, на даний час існує ризик того, що обвинувачена може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків/потерпілих з метою надання недостовірних показань щодо її участі та ролі у вчиненні кримінальних правопорушень або відмови від надання показань для уникнення останньою кримінальної відповідальності.
Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 3 ч. 1ст.177 КПК України.
Будь-яких обставин, які б унеможливлювали подальше утримування ОСОБА_5 під вартою суду не надано, скарг та заперечень щодо перебування саме під цим запобіжним заходом від неї не надходило. Даних, що стан здоров`я ОСОБА_5 не дозволяє її утримувати під вартою, у суду немає.
Також суд враховує позицію законного представника потерпілої, який підтримав клопотання прокурора прообрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , та того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, потерпілі та свідки ще не допитані, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вище викладеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст. 176, 177,178, 193, 194,199, 314-315,370-372 КПК, суд -
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати обвинуваченій ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.127 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 24 червня 2023 року включно.
Строк дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислювати з 26.04.2023 року до 24.06.2023 року, включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходуу вигляді домашнього арешту у певний період відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1