Справа № 445/1662/22
Провадження № 1-кп/445/94/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 12.10.2022 та угоду про примирення від 03.11.2022, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи ознайомленим 27.08.2022 року із рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 03.08.2022 року про встановлення відносно нього обмежувального припису, а саме: заборони наближатись на відстань ближче 500 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 та місця роботи; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші зв`язки особисто або через третіх осіб. 10.10.2022 року близько 10 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, порушив вказаний обмежувальний припис.

Так, ОСОБА_5 , з метою вчинення умисних дій спрямованих на невиконання заборон, передбачених обмежувальним приписом, 10.10.2022 року близько 10 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в АДРЕСА_1 наблизився до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відстань ближчу 500 метрів та висловлювався в сторону ОСОБА_4 нецензурною лайкою з погрозами фізичною розправою, чим порушив вимоги обмежувального припису щодо заборони наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 та ведення з ОСОБА_4 в будь-який спосіб спілкування.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 3901 КК України.

03.11.2022 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 укладена угода про примирення.

Дана угода примирення відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 390-1 КК України, а також, призначення покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.

У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнила, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор просить суд затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання передбачена санкцією ст. 390-1 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне розкриття злочину. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечила проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст. 390-1 КК України, суд,

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 03.11.2022 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1