Справа №601/1860/22
Провадження № 1-кп/601/35/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 30 травня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

29 травня 2022 року близько 21 години 15 хвилин ОСОБА_3 спільно із своїм знайомим ОСОБА_5 йшли від місця проживання ОСОБА_5 до міського парку, що по вул. Дубенська в м. Кременець Тернопільської області.

Коли ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в міському парку на відстані 30 метрів до магазину «Продсервіс», що знаходиться по вулиці Дубенська, 210, м. Кременець Тернопільської області, у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з`явився протиправний намір на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, 29 травня 2022 року близько 21 години 15 хвилин, перебуваючи у парку на відстані 30 метрів до магазину «Продсервіс», що знаходиться по вулиці Дубенська, 210, м. Кременець Тернопільської області, ОСОБА_3 взяв правою рукою кухонний ніж, який носив при собі, та з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар ножем в ділянку спини та другий удар ножем у ділянку черевної порожнини спереду з правого боку.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке небезпечне для життя в момент його заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, не визнав та пояснив, що 29 травня 2022 року, коли темніло, він спільно із своїм знайомим ОСОБА_5 , з яким у нього дружні відносини, йшли від місця проживання ОСОБА_5 до міського парку, що по вул. Дубенська в м. Кременець Тернопільської області. Обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння. У парку ОСОБА_5 мав зустрітися з ОСОБА_8 . Коли увійшли у парк то він побачив ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які сиділи на лавці. З ОСОБА_11 він не хотів зустрічатися, про що сказав потерпілому, а тому повернув направо і пішов в сторону залізничного вокзалу. Прогулявся по місту, а під ранок заснув. У поліції від працівників поліції дізнався про те, що потерпілому того вечора були нанесені тілесні ушкодження. Хто міг нанести ОСОБА_5 тілесні ушкодження не знає. Ножа при собі немав. Вважає, що потерпілий і свідки його обмовляють. З потерпілим у нього раніше були сварки. Цивільний позов не визнає. Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, його вина доводиться зібраними по справі і проаналізованими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 29 травня 2022 року ввечері до нього прийшов ОСОБА_3 , який був чи то п`яний чи то обкурений і запропонував піти у парк на зустріч з ОСОБА_12 .. Близько 21 години 10 хвилин вони обоє йшли від місця його проживання до міського парку, що по вул. Дубенська в м. Кременець Тернопільської області. Йшли поряд, курили і розмовляли. Вхід у парк вузький, а тому коли увійшли у парк то він йшов першим, а обвинувачений позаду нього. На відстані 15-20 метрів побачив ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які сиділи на лавці у парку. В цей час відчув удар в спину і біль, а тому розвернувся, побачив обвинуваченого, який у правій руці тримав кухонний ніж. На його запитання, що він робить, ОСОБА_3 ножем наніс йому другий удар у живіт з правого боку. Від болю закричав, впав на землю і побачив як ОСОБА_13 і ОСОБА_14 почали бігти до них. ОСОБА_14 підбіг першим і кулаком вибив ніж з руки обвинуваченого. ОСОБА_3 побіг в сторону залізничного вокзалу. ОСОБА_14 підняв ніж і разом з ОСОБА_13 привели його додому. Вдома ОСОБА_14 ніж помив. Після цього він був доставлений швидкою у лікарню та прооперований. На його думку обвинувачений спричинив йому тілесне ушкодження, оскільки звинувачує його у смерті друга, який помер напередодні. Просить задовольнити цивільний позов, посилаючись на те, що терпів фізичний біль, три місяці лікувався у лікарні, тривалий час не працював, витратив кошти на лікування. Обвинувачений нічого йому не відшкодував, пробачення не попросив. Щодо покарання то вказав, що просить суворо обвинуваченого не карати, однак зазначив, що його боїться;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що 29 травня 2022 року, коли вже сутеніло, до них додому прийшов ОСОБА_16 , який був дуже веселий і співав. ОСОБА_3 разом з її сином ОСОБА_17 пішли в сторону парку. Через декілька хвилин подзвонив ОСОБА_18 і сказав, що йому погано. Вона почала бігти у парк. Зустріла двох незнайомих хлопців, які під руки вели ОСОБА_18 . Зараз їй відомо, що цими хлопцями є ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Хтось з хлопців сказав, що ОСОБА_18 підрізав ОСОБА_16 і втік. В хаті сина роздягнули, його речі були у крові. Син не розмовляв. ОСОБА_14 помив ніж, поклав його на журнальний столик і сказав що ніж він брав у руки і могли б на нього подумати. Вона викликала швидку. У лікарні син був прооперований;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який у судовому засіданні пояснив, що потерпілий доводиться йому сином. Коли він був вдома то двоє хлопців принесли на руках ОСОБА_18 додому. Син був в крові, та у нього були дві рани. Хлопці сказали, що видерли ножа у ОСОБА_3 . Хто це казав не може пригадати;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні пояснив, що на початку літа 2022 року він разом з ОСОБА_13 сидів на лавці у парку, що по вул. Дубенська в м. Кременець Тернопільської області та чекали ОСОБА_20 . На вулиці вже було темно. Почув крик, повернув голову і побачив, що на відстані 10-15 метрів від них на стежці була бійка. Разом з ОСОБА_13 бігли розбороняти і побачив як високий чоловік наносив ножем удар ОСОБА_21 . Він вибив ніж з руки того чоловіка і почав рятували ОСОБА_18 , а незнайомий чоловік зник. Разом з ОСОБА_13 завели потерпілого додому. Вдома змив кров з рук і з ножа. Потерпілий був при свідомості і казав, що ножем його вдарив ОСОБА_3 . Потерпілому невідомим чоловіком було нанесено два удари у живіт і у спину;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , які є аналогічними показанням свідка ОСОБА_22 .

Крім того, вина обвинуваченого доводиться наступними письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 30.05.2022 із таблицями ілюстрацій, в ході якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_15 .. В ході огляду місця події було виявлено та вилучено кухонний ніж, який поміщено в сейф пакет № KIV 2125775, та одяг потерпілого із слідами бурого кольору;

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 30.05.2022 із таблицями ілюстрацій, відповідно до якого було проведено огляд території парку відпочинку, що розташований по центрі між приміщенням супермаркету «Продсервіс» на відстані 30 метрів від вказаного магазину, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , та між будівлею храму « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_4 на відстані 25 метрів. В ході огляду зафіксовано місце спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 ;

- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експеременту від 07.07.2022 з участю потерпілого ОСОБА_5 та відеозаписом проведення слідчого експерименту, даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експеременту від 30.05.2022 з участю свідка ОСОБА_13 та відеозаписом проведення слідчого експерименту, даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експеременту від 07.07.2022 з участю свідка ОСОБА_14 та відеозаписом проведення слідчого експерименту підтверджується місце та механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 ;

- даними, що містяться у довідках КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради № 578 від 30.05.2022, від 31.05.2022, журналі обліку прийому хворих в стаціонар та відмов, у виписці № 1915 із медичної картки стаціонарного хворого КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради» від 15.06.2022, відповідно до яких ОСОБА_5 звертався 29.05.2022 у приймально-діагностичне відділення невідкладної допомоги КНП «Кременецька опорна лікарня» за медичною допомогою 29.05.2022 о 21 годині 50 хвилин. Знаходився в реанімаційному відділенні у важкому стані, з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пораненням жовчного міхура, лівої долі печінки, брижі поперечно-ободової кишки, заочеревинна гематома, гематологічний шок ІІ ст., макрогематурія, колото-різана рана поперекової ділянки зліва з дотичним пораненням лівої нирки;

- висновком експерта № 433 від 22.08.2022 підтверджується, що за даними медичної карти № 1915 стаціонарного хворого, у ОСОБА_5 при поступленні 29.05.2022 в КНІІ "Тернопільська обласна клінічна лікарня ТОР», на підставі даних об`єктивного клінічного обстеження результатів лабораторних досліджень (аналіз крові) та оперативного хірургічного втручання було діагностовано проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням жовчного міхура, лівої долі печінки, брижі поперечно-ободової кишки, що ускладнилось розвитком заочеревинної гематоми, із зовнішніми ушкодженнями - "колото-різана" рана в правій підреберній ділянці. Крім цього, у ОСОБА_5 було виявлено проникаюче поранення м`яких тканин поперекової ділянки зліва з "дотичним" пораненням лівої нирки, що супроводжувалось розвитком макрогематурії (наявністю крові у сечі), із зовнішніх ушкоджень описана колото-різана рана.

Вказані травматичні зміни супроводжувались явищами гіповолемічного шоку II ступеня.

Вказані у п. 1 цих підсумків ушкодження, судячи з розмірів, характеру ран ("ножова", "колото-різана") та їх стану на момент поступлення - "з рани виділяється кров", наявності ранових каналів, спричинені колюче-ріжучою дією гострого предмета, незадовго до госпіталізації ОСОБА_5 у лікувальний заклад.

Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння належить до тяжкого тілесного ушкодження, що узгоджується із п. п. 2.1., 2.1.1 (а), 2.1.2, 2.1.3. (к,о) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).

Судово-медичних даних щодо послідовності утворення відмічених вище ушкоджень у ОСОБА_5 не має.

Утворення описаних у п. 1 цих підсумків ушкоджень у вказаний в постанові термін (29.05.2022), не виключається.

Судово-медичний експерт не оцінює тілесні ушкодження як такі, що виникли внаслідок боротьби чи самооборони, а лише вирішує питання про можливість їх виникнення за тих чи інших конкретних обставин.

Судово-медичних даних про заподіяння ОСОБА_5 ушкоджень різними предметами немає.

Утворення виявлених у ОСОБА_5 ушкоджень за наведених у матеріалах кримінального провадження (протоколах: допитів ОСОБА_5 як потерпілого від 30.05.2022 і свідка ОСОБА_23 , від 30.05.2022, та проведення слідчих експериментів за участю Бедренка 1.1, від 30.05.2022 і ОСОБА_5 від 07.07.2022) обставин події - від ударів ножем, не виключається;

- висновком експерта № 213 від 14.06.2022 підтверджується, що кров ОСОБА_5 належить до групи 0(І) з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 226 від 15.07.2022 підтверджується, що у слідах на шкіряній куртці (об. М» 1, 2), трикотажній куртці (об. № 3) та светрі (об. №№ 4, 5), що належать потерпілому ОСОБА_5 , знайдено кров.

Встановлено, що в об`єктах №№ 1-5 - кров людини. При серологічному дослідженні у вказаних слідах крові виявлений антиген Н за ізосерологічною системою АВ0, крім того в об`єктах №№ 3-5 виявлені ізогемаглютиніни анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Кров потерпілого ОСОБА_5 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Для його крові властивий антиген Н як основний.

Кров громадянина ОСОБА_3 належить до групи 0(І) з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Для його крові властивий антиген Н як основний.

Таким чином, кров у вказаних слідах походить від особи (осіб) з групою крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за серологічною системою АВ0 і може належати як потерпілому ОСОБА_5 так і ОСОБА_3

- висновком експерта № 227 від 20.06.2022 підтверджується, що кров ОСОБА_3 належить до групи 0(І) з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 144 від 05.07.2022 та висновком експерта № 145 від 05.07.2022 підтверджується, що при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту рук ОСОБА_3 та тампонів змивів з рук ОСОБА_3 (об. 1,2) знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах. Серологічним дослідженням визначено антиген Н системи АВ0. Крові в цих об`єктах не знайдено.

- висновками експерта № 213 та №227 підтверджується, що кров ОСОБА_5 та ОСОБА_3 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0.

На підставі отриманих результатів, не виключається походження виявлених слідів за рахунок власних клітин самого ОСОБА_3 , або іншої особи (осіб) носія (носіїв) антигену Н за системою АВ0. З огляду на групову належність ОСОБА_5 , домішки його клітин у цих об`єктах допускаються;

- висновком експерта № СЕ-19/109-22/7461-БД від 10.08.2022 підтверджується, що встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків крові ОСОБА_5 (об`єкт № 1) та ОСОБА_3 (об`єкт № 2), які наведені в таблиці 1.1, додаток 1;

- висновком судово-психіатричного експерта № 96 від 16.09.2022 відповідно до якого ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0), стан ремісії, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0), стан ремісії, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_3 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Потребує спостереження лікаря-психіатра за місцем його подальшого перебування. Указані докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, та у їх відношенні безпосередньо порушень вимог ст. 87, 99 наведеного Кодексу судом не встановлено та сторонами не доведено.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинених дій обвинуваченим, суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності, доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Таким чином, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисного тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя в момент його заподіяння.

Посилання у судовому засіданні обвинуваченого на те, що тілесних ушкоджень потерпілому не спричинював, потерпілий та свідки його обмовили, суд оцінює критично та вказане посипання обвинуваченого на думку суду дане ним з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Достовірних доказів на підтвердження факту сварки між потерпілим та обвинуваченим, як зазначив обвинувачений, а також свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не встановлено. Крім того, у судовому засіданні і обвинувачений і потерпілий повідомили, що вони є сусідами і між ними дружні відносини.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в судовому засіданні вказували, що тілесні ушкодження потерпілому завдав високий чоловік, якого вони на місці події не впізнали, а тому обвинуваченого не оговорювали.

Показання у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 про те, що тілесні ушкодження йому ножем спричинив саме обвинувачений, суд вважає правдивими, оскільки дані показання є послідовними і узгоджуються з показаннями свідків, даними в судовому засіданні, протоколами проведення слідчого експерименту з свідками ОСОБА_24 та ОСОБА_13 , протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим, висновками вищезазначених медичних експертиз.

Вищенаведені експертні дослідження є науково-обґрунтованими, переконливими, виконані висококваліфікованими спеціалістами і сумнівів у суду не викликають.

Вказані експертизи в сукупності із вищезазначеними доказами підтверджують факт заподіяння ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_3 умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Такий висновок щодо спрямованості умислу обвинуваченого суд робить з врахуванням способу та кількості нанесених обвинуваченим ударів потерпілому ОСОБА_5 , локалізації тілесних ушкоджень на тілі потерпілого.

Надані у судовому засіданні стороною обвинувачення: висновок експерта № 143 від 05.07.2022, висновок експерта № 225 від 14.07.2022, висновок експерта № СЕ-19/109-22/7463-БД від 20.09.2022, висновок експерта № СЕ-19/109-22/74664-БД від 21.09.2022, висновок експерта № СЕ-19/109-22/7462-БД від 26.08.2022 суд до уваги не приймає, оскільки дані висновки не встановлюють і не спростовують факти та обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Надані у судовому засіданні стороною обвинувачення: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, рапорт ст. інспектора-чергового Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_25 від 29.05.2022, рапорт начальника СП ПП Кременецького РВП майора поліції ОСОБА_26 від 30.05.2022, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.05.2022, будинкова книга, рапорт о/у СКП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_27 від 30.05.2022, рапорт о/у СКП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_28 від 30.05.2022, у відповідності до ст. 84 КПК не є доказами у кримінальному провадженні, а тому судом до уваги не приймаються.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує положення ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Суд також враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, офіційно не працює, осудний, на обліку в наркологічних лікувальних закладах не перебуває, є особою, що не має судимості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_5 , який не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого, з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за частиною 1 статті 121 КК України у вигляді позбавлення волі на мінімальний термін, передбачений санкцією статті.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстави до застосування положень ст.69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 не встановлені. Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, що беззаперечно призвело до зміни потерпілим звичного ритму життя та тривалого лікування. Нанісши удар ножем у спину та ділянку черевної порожнини, ОСОБА_3 не здійснив жодних дій щодо надання потерпілому допомоги, зокрема, не викликав швидку допомогу та не надав першу медичну допомогу, а навпаки, після вчинення злочину зник з місця події. За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, не відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід відраховувати з часу затримання - з 30 травня 2022 року та на підставі ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили день за день.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 31 березня 2023 року.

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Кременецької міської ради, комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» про стягнення з ОСОБА_3 39 487 грн.18 коп. коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 16 893 грн. 26 коп., яку він поніс у зв`язку з витратами на лікування (купівля медикаментів), а також просив стягнути 200 000 грн. моральної шкоди. Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Вартість витрачених на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 коштів підтверджується довідкою КНП «Кременецька опорна лікарня» (а.с . 35, т. 1).

Вартість лікування спричинених потерпілому тілесних ушкоджень підтверджується чеками (а.с. 47-53, т. 1).

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», в редакції від 03.12.1997 при визначенні розміру шкоди суд має виходити з цін на майно, що діють у даній місцевості на час розгляду справи, і застосовувати встановлені нормативно-правовими актами для даних випадків кратність, коефіцієнти, індекси, податок на добавлену вартість, акцизний збір тощо. Покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Суд може зменшити розмір відшкодування заподіяної шкоди лише з підстав, передбачених законодавством, з наведенням у вироку відповідних мотивів. Не підлягає зменшенню розмір шкоди, якщо вона заподіяна злочинними діями засудженого, вчиненими з корисливою метою.

З огляду на викладене, вимоги цивільних позовів про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 39 487 грн.18 коп. коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 та вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16 893грн. 26 коп є обґрунтованими та документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 рокупід моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральнашкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя,порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 9 цієї Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням жовчного міхура, лівої долі печінки, брижі поперечно-ободової кишки, що ускладнилося розвитком заочеревинної гематоми, із зовнішніми ушкодженнями «колото-різана» рана в правій підреберній ділянці та проникаюче поранення м`яких тканин поперекової ділянки зліва з «дотичним» пораненням лівої нирки, що супроводжувалося розвитком макрогематургії (наявністю крові у сечі), із зовнішніх ушкоджень описана «колото-різана» рана. Вказані травматичні зміни супроводжувалися явищами гіповолемічного шоку 11 ступеня. Виявлені у ОСОБА_5 ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння належать до тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

А тому, враховуючи характер правопорушення, ступінь фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, позбавлення можливості їх реалізації, тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах, часу і зусиль, необхідних для відновлення попереднього фізичного стану здоров`я потерпілого, а також з врахуванням матеріального стану обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілого 150 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На думку суду, така сума моральної шкоди відповідає характеру та обсягу перенесених потерпілим фізичних страждань внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, а також відповідає критеріям розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 369, 373, 374, ст.392, ст.395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу затримання з 30 травня 2022 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання 30 травня 2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню тримання вартою відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 31 березня 2023 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, матеріальну шкоду в сумі 16 893 (шістнадцять тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні 26 копійок.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Кременецької міської ради, комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 в розмірі 39 487 (тридцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят сім гривень 18 копійок.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати в розмірі: 6883 (шість тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 38 копійок за проведенняі судової молекулярно-генетичної експертизи від 10.08.2022 №СЕ-19/109-22/7461-БД; 28155 (двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят п`ять) гривень 91 (дев`яносто одну) копійку за проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Речові докази: флісову кофту синьо-чорного кольору із слідами бурого кольору, светр темного кольору із слідами бурого кольору, шкіряну куртку коричневого кольору із слідами бурого кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що по вул. Драгоманова, 5 м. Кременець Тернопільської області - повернути потерпілому ОСОБА_5 ; кухонний ніж із білою пластиковою ручкою, який зберігається у камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що по вул. Драгоманова, 5 м. Кременець Тернопільської області - знищити; резинові тапочки чорного кольору 45 розміру, футболку сірого кольору, джинси синього кольору, куртку темно-синього кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що по вул. Драгоманова, 5 м. Кременець Тернопільської області - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Відповідно до п.15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: