Провадження №: 1-кп/752/215/22
В И Р О К

Іменем України

13 грудня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві обєднане кримінальне провадження №0010784, №0006928, №0004219 відносно обвинуваченої за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Богуслав, Київської обл., громадянки України, маючої загальну середню освіту, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої:

з участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей

та сім`ї Голосіївської РДА м. Києва ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

13.11.2017 року близько 08 год. 15 хв., обвинувачена ОСОБА_3 перебуваючи біля ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: місто Київ, вул. Козацька, 5, помітила раніше знайомого малолітнього ОСОБА_8 та вирішила відкрито викрасти його майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_3 , підійшовши до ОСОБА_8 , дістала з кишені штанів розкладний ніж, який виключно тримала в руці, без погроз і запропонувала потерпілому відійти від школи в напрямку вул. Деміївська. У подальшому, обвинувачена ОСОБА_3 , сховала ніж до кишені і зняла з ОСОБА_8 , шапку фірми «NAPAPIJRI», вартістю 1300 грн. Після цього, обвинувачена ОСОБА_3 попросила у потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон, продемонструвавши ніж, без погроз. На її прохання, потерпілий віддав телефон марки «MEIZU» моделі «М5» сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 4 600 грн., сховавши ніж до кишені, почала комусь телефонувати, проте не додзвонившись запитала у потерпілого ОСОБА_8 про наявність грошових коштів. Потерпілий дістав із гаманця грошові кошти в розмірі 200 грн., і передав їх обвинуваченій. Завершивши злочинні дії, обвинувачена ОСОБА_3 , залишила місце вчинення правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 6 100 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , визнається винною за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

Не зупинившись на вчиненому, 18.07.2018 року, приблизно о 22 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , зайшла на територію чужого подвіря, за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрала велосипед марки «BMX LOWDOWN 20», що належить потерпілому ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_3 залишила місце вчинення правопорушення, завдавши останньому матеріального збитку на суму 5 355рн., а викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винною за ч. 3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище.

Окрім того, обвинувачена ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, незаконно придбала та зберігала при собі психотропну речовину - PVP, без мети збуту.

27.08.2020 року о 17 год. 20 хв., обвинувачена ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_4 , була зупинена працівниками поліції, які під час огляду виявили та вилучили у неї речовину, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/111-20/43039-МРВ від 15.09.2020 року є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, загальною масою 0,231 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №2 особливо небезпечних психотропних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1», є особливо небезпечною психотропною речовиною.

Таким чином, ОСОБА_3 визнається винною за ч.1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною, підтвердила вищезазначені обставини. Щиро розкаялася та пояснила, що 13.11.2017 року підійшла до ОСОБА_8 , діставши з кишені штанів розкладний ніж, без погроз, зняла з ОСОБА_8 , шапку та відкрито викрала у нього мобільний телефон і гроші. Окрім того, 18.07.2018 року, за адресою: АДРЕСА_3 , зайшла на територію подвіря будинку, де викрала велосипед марки «BMX LOWDOWN 20». 27.08.2020 року. 17 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 14, була зупинена працівниками поліції, які під час огляду виявили та вилучили у неї психотропну речовину- PVP, яку за деякий час до цього вона знайшла та зберігала.

Вказані злочини вчиняла, оскільки потрапила в погану компанію, зобовязувалась подібного не вчиняти. Щиро кається, під час досудового слідства всіляко сприяла слідчому в розкритті цих злочинів. Наявні в справі докази винуватості не оспорює, вказала що виховувалась в неповній родині.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сторони судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

Обставинами, що пом`якшуює покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітньою. Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

При кваліфікації дій ОСОБА_3 ч. 1 ст. 309 КК України, прокурорм у обвинувальному акті помилково дії обвинуваченої кваліфіковано за ознакою - особливо небезпечний наркотичний засіб. Ч. 1 ст. 309 КК України не містить взагалі такої кваліфікуючої ознаки, яку зазначив прокурор, а тому судом вона була виключена.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчинених злочинів - злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відносяться до тяжких; злочин передбачений ч. 1 ст. 186 КК України класифікується як нетяжкий; злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінального проступку; обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винної, який раніше не судима, при вчиненні злочинів була неповнолітньою, характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виховувалась в неповній родині, де не було забезпечено належних умов виховання, в дусі дотримання законів та інших правил поведінки в соціумі.

Суд враховував висновок досудової доповіді, в якій зазначено, що характер правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення у майбутньому визначений як високий і сектор ювенальної пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 , у громаді не можливе без ізоляції від суспільства, за умови визнання судом її вини, однак вважає, з урахуванням щирого каяття обвинуваченої, що все ж, останній слід надати шанс для виправлення без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу винної, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому їй необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі. На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Разом з тим, оскільки, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила декілька кримінальних правопорушень, які передбачені різними статтями Кримінального Кодексу України, то остаточне покарання необхідно їй визначити відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

- за ч. 1 ст. 309 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі до ст.ст. 104, 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не виїжджати замежі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого оргуну з питань пробації.

Речові докази: - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,231, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м.Києві - знищити;

- канабіс масою 0,54 г, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м.Києві - знищити;

- велосипед марки «BMX LOWDOWN 20», який знаходяться на збереріганні у ОСОБА_9 , - залишити ОСОБА_9 .

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави, процесуальні витрати на залучення експертів Київського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру при МВС України, за проведення експертизи №СЕ-19/111-20/43039-МРВ від 15.09.2020 року, в сумі 1307 грн. 00 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1