Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/210/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч.2 ст.121 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Кропивницькому в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.10.2022, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 4 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 4 жовтня 2013 року, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Заява мотивована тим, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_5 та скасовано постанову слідчого СВ Олександрійського РВ УМВС України ОСОБА_6 від 23 лютого 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за статтями 115, 121, 296, 396 КК України та матеріали направлено до слідчого відділу Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області для проведення додаткової перевірки.

Вказує, що у вироку суд посилається на показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , але зазначені особи були підозрюваними та відносно них було застосовано запобіжний захід.

Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_6 , окрім порушень встановлених зазначеною ухвалою суду, неправомірно всупереч ст.114 КПК (у редакції 1960 року) за відсутністю обов`язкової вказівки начальника СВ прийняв справу до свого провадження і тому не мав право проводити досудове розслідування.

Крім того, ОСОБА_5 посилається на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду від 15 січня 2018 року, якою частково задоволено його скаргу та зобов`язано керівника Олександрійської місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Зазначає, що слідчий ОСОБА_6 при розслідуванні справи допустив зловживання своїми повноваженнями та численні порушення норм КПК, вчинивши таким чином злочини, передбачені статтями 366, 396, 382 КК України.

В уточнюючих заявах від 5 і 26 лютого 2018 року окрім зазначених вище обставин, ОСОБА_5 вказав на те, що під час винесення вироку були допущені процесуальні порушення та дана неправильна оцінка доказам у справі.

Ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 4 жовтня 2013 року, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвала мотивована тим, що обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_5 не є нововиявленими, оскільки не мають усіх передбачених ст.459 КПК ознак.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд посилаючись на те, що ні він ні його адвокат не були повідомлені про дату проведення судового засідання, яке відбулося 26.10.2022, про яку він дізнався лише 23.02.2023 і того ж дня йому було вручено копію даної ухвали. Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви. Крім того, за клопотанням ОСОБА_5 справа була призначена до розгляду на 09.45 год. 30.03.2023 в режимі відеоконференції з Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, однак ОСОБА_5 та його адвокат в судове засідання не з`явились, що підтверджується відповідною довідкою вказаного суду та з клопотанням про відкладення розгляду справи з поважних причин до апеляційного суду не звертались.

Враховуючи положення ч.2 ст.466 КПК України відповідно якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення, а також положення ст.406 цього Кодексу, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно ч.ч.4.5 ст.462 КПК України, передбачено вимоги до заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами і, зокрема, в заяві повинно бути зазначено обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду. Обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи , яка подає заяву до суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, яка оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2013 року засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі. Даний вирок залишений без змін після перегляду в апеляційному і касаційному порядку ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2015 року.

ОСОБА_5 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із заявою про перегляд вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2013 року відносно нього за нововиявленими обставинами.

Разом із тим, в своїй заяві засуджений ОСОБА_5 посилається на обставини, які на думку суду першої інстанції не є нововиявленими, оскільки не мають усіх передбачених ст.459 КПК ознак з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, в першому томі кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК, у якій було винесено зазначений вище вирок, зберігається постанова слідчого СВ Олександрійського РВ УМВС ОСОБА_6 від 23 лютого 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ст. ст. 115, 121, 296, 396 КК України за відсутністю у їх діях складу злочину.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_5 та скасовано постанову слідчого СВ Олександрійського РВ УМВС ОСОБА_6 від 23 лютого 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ст. ст. 115, 121, 296, 396 КК України, матеріали направлено до слідчого відділу Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області для проведення додаткової перевірки.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2018 року задоволено скаргу ОСОБА_5 та скасовано постанову слідчого Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 від 31.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001428, а матеріали кримінального провадження направлено до Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області для організації досудового розслідування.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2018 року частково задоволено скаргу ОСОБА_5 та зобов`язано керівника Олександрійської місцевої прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 30.10.2017 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ч. 2 ст.121 КК України та повідомити заявника про вказані процесуальні дії в порядку, передбаченому КПК України.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що скасування постанови слідчого від 23 лютого 2007 року не є нововиявленою обставиною. Скасована постанова слідчого була досліджена судом під час постановлення вироку. Це підтверджується протоколом судового засідання (том 3, а.с. 53). Тобто суду під час розгляду справи і винесення вироку було відомо про наявність цієї постанови слідчого. Однак, незважаючи на дослідження і оголошення судом цієї постанови у судовому засіданні, за наслідками якого був постановлений вирок, ця постанова, як вбачається з тексту вироку, не була зазначена судом як доказ, що підтверджує вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину. Натомість доведеність вини ОСОБА_5 у вироку обґрунтована сукупністю інших доказів. Тобто скасування цієї постанови після постановлення вироку не може вважатися обставиною, яка сама по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводить неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Таким чином відсутні ознаки нововиявленої обставини, передбачені п.4 ч.2 ст.459 КПК України.

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив в своїй ухвалі, що скасування постанови слідчого від 23 лютого 2007 року також не є нововиявленою обставиною відповідно до п.1 ч.2 ст.459 КПК України та виключною обставиною, передбаченою п.3 ч.3 ст.459 КПК України.

Заяви ОСОБА_5 про вчинення слідчим ОСОБА_6 злочину під час розслідування відповідної справи не є ні нововиявленими, ні виключними обставинами, оскільки вина слідчого у вчиненні злочину або інші зловживання слідчого під час проведення досудового розслідування не встановлені вироком суду, що набрав законної сили, постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру. Із цих же підстав не можна вважати нововиявленими обставинами зазначені вище ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2018 року та 15 січня 2018 року. Ці ухвали винесені за наслідками оскарження проміжних рішень, прийнятих під час досудового розслідування справ за заявами ОСОБА_5 , і розслідування цих справ не завершено.

Крім того, як вбачається із протоколу судового засідання і вироку суду, предметом дослідження під час судового розгляду справи у суді першої інстанції були усі докази та інші письмові матеріали кримінального провадження, зокрема і ті, на які посилається ОСОБА_5 у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Отже усі ці обставини, зокрема щодо обрання запобіжних заходів, наявність у слідчого повноважень на ведення справи, проведення та не проведення слідчим окремих слідчих дій, стверджувальних ОСОБА_5 прогалин і неповноти слідства, процесуального статусу та оцінки показань свідків, були відомі суду під час розгляду справи. Тому ці обставини не можуть бути визнані нововиявленими відповідно до вимог ст. 459 КПК України. Тобто засуджений фактично оскаржує докази, які вже були досліджені та оцінені судом при постановлені вироку. Разом з тим, вирок у справі набрав законної сили та був залишений без змін після перегляду в апеляційному і касаційному порядку, а тому доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 є безпідставними. Не є нововиявленою обставиною і висновок СМЕ на який посилається засуджений у своїй апеляційній скарзі.

За таких підстав, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що надання іншої оцінки наявним у справі матеріалам і доказам, які були відомі суду під час постановлення вироку у порядку перегляду вироку за нововиявленими або виключними обставинами суперечить нормам національного законодавства, закріпленим у главі 34 КПК України.

Крім того, доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 стосовно наявності нововиявлених обставин у його заяві, у зв`язку із чим судом першої інстанції було відкрито провадження є безпідставними, оскільки суд першої інстанції відкрив провадження за заявою ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 464 КПК України у зв`язку із тим, що заява відповідала вимогам, передбаченим ст.462 КПК України, тобто формальним вимогам щодо її форми і змісту. Разом із тим, питання про те чи можна вважати зазначені у заяві засудженого обставини нововиявленими стали предметом розгляду справи по суті та за результатами розгляду суд відмовив у заяві засудженого на підставі того що зазначені обставини перегляду вироку не є ново виявленими.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог кримінального процесуального закону при винесенні оскаржуваної ухвали та дійшов правильного висновку відмовивши у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , при цьому обґрунтував та мотивував своє рішення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 459-467, 406, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 4 жовтня 2013 року - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4