ЄУН №337/4085/22
Провадження №1-кс/337/1250/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням №0001332 від 02 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ

05 грудня 2022 року слідчий ОСОБА_3 подав до суду клопотання, погоджене з прокурором ОСОБА_4 , в якому просив винести ухвалу про накладання арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події на території блокпосту №12 з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню, а саме на:

автомобіль «Great Wall» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 ;

причеп марки ПВ 350 в кузові сірого кольору реєстраційний номер № НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 ;

фрагменти спиляних дерев порід акації, об`ємом 1 кубічний метр.

В клопотання зазначено, що вказані речі вилучені на блокпосту, під час виявлення злочину і огляду місця події, та мають важливе значення для досудового розслідування. Слідчий вказує, що вилучені об`єкти мають суттєве значення як речові докази по кримінальному провадженню, і будуть використані з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування кримінального провадження, встановлення обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, способу його вчинення та можуть містити на собі сліди злочину у тому числі сліди інструментів спілу. Крім того, в подальшому необхідно оглянути їх з спеціалістом в області екології, провести судово-криміналістичні експертизи з метою встановлення розмірів збитків, встановлення трасологічних слідів спілу та ознак інструментів, яким дані спіли було здійснено.

Оскільки вони є тимчасово вилученим майном, просив накласти на них арешт, для збереження речових доказів.

В судове засідання слідчий, прокурор і володілець майна не з`явились, що згідно ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

02.12.2022 року на блокпосту №12 близько 07:10 години зупинили авто ГРЕЙТВОЛ, д/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , що мешкає АДРЕСА_1 , який перевозив у причепі свіжо-спилені дрова акації без дозвільних документів.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2022 року під №0001332 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, незаконна порубка дерев, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування, зупинено авто ГРЕЙТВОЛ було 02.12.2022 року в 06:45 (рапорт ст. о/у ОСОБА_7 ), відповідна інформація на лінію «102» надійшла в 07:30 год., огляд проведено з 10:35 по 10:43 годину (протокол огляду місця події), а до ЄРДР інформацію про кримінальне правопорушення внесено в 13:42 год. 02.12.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст. 167, ч.2 ст. 168 КПК України вилучені речі є тимчасово вилученим майном.

Положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як вказує ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У відповідності до положень ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що метою накладення арешту на вилучене майно є забезпечення збереження речових доказів, разом з тим, слідчий суддя зазначає, що така мета арешту майна слідчого в його клопотанні зовсім не доведена.

Встановлення відповідності вилучених речей критеріям, що пред`являються речовим доказам, не є достатніми підставами, в розумінні ст. 170 КПК України, для накладення на них арешту. Предмети матеріального світи повинні мати відповідний процесуальний статус, який набувається після ухвалення постанови слідчого про визнання речовими доказами, що згідно наданих суду матеріалів, здійснено не було.

Таким чином, матеріали провадження не місять доказів, які б вказували на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки слідчим не надано підтвердження визнання вказаних вище речей речовими доказами. Клопотання слідчого не містить реквізитів такої постанови, посилання на неї, та її копія до клопотання не долучена.

Крім того, звертаючись до суду з даним клопотанням, слідчий також не обґрунтував необхідність накладення арешту на транспортний засіб і причеп, а саме, що існують ризики їх приховування, пошкодження чи псування знищення власником майна.

Зважаючи на вказані обставини, оскільки стороною обвинувачення не доведено необхідність накладення арешту на вказані речі, як на речові докази, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що в даному випадку відсутні достатні підстави для арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого ВП №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням №0001332 від 02 грудня 2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9