Справа № 158/391/23
Провадження № 1-кс/0158/187/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ст. слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000056 від 05.02.2023р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в :

06.02.2023 року до слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання ст. слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000056 від 05.02.2023р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене 05.02.2023 року, майно, а саме:

- транспортний засіб - сідловий тягач марки «MAN», 2010 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 »;

- напівпричіп марки «POLKON», 2004 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_2 »,

які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000056 та передано на відповідальне зберігання до приватного підприємства «Вік-Авто Плюс», тимчасово позбавивши їх власника (володільця) можливості відчужувати дане майно до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивує тим, що 05 лютого 2023 року, близько 02 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вулиці Партизанській в смт. Цумань, Луцького району Волинської області, діючи умисно, не маючи права на транспортний засіб, а саме сідловий тягач марки «MAN», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «POLKON», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який на законних підставах перебуває у володінні та користуванні на умовах оренди приватного підприємства «Вік-Авто Плюс», та всупереч волі володільця даного майна, відкрив ключем двері зі сторони водія, та сів за кермо тягача з напівпричіпом, де в подальшому привів в дію двигун.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вищевказаного транспортного засобу, який був припаркований неподалік житлового будинку №20, що по вул. Партизанська, в смт. Цумань, Луцького району Волинської області розпочав рух в напрямку населеного пункту с. Мочулки, Рівненської області, таким чином незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, вартістю 2 700 000 гривень та в подальшому був зупинений працівниками поліції на відстані 2,7 кілометра від с. Яківці, Луцького району Волинської області, автошляху Т 0313 сполученням «Цумань-Грем`яче-Яківці».

05.02.2023 року за даним фактом СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 05.02.2023р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, у вищевказаному кримінальному провадженні, 05.02.2023 року, слідчою СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 на ділянці автомобільної дороги Т 0313 сполученням «Цумань-Грем`яче-Яківці», було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб - сідловий тягач марки «MAN», 2010 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 » та напівпричіп марки «POLKON», 2004 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_2 », які постановою ст. слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 05.02.2023р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000056 та передано на відповідальне зберігання приватного підприємства «Вік-Авто Плюс».

Просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно.

Старша слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просить розгляд клопотання проводити у його відсутності, клопотання підтримує в повному об`ємі з підстав викладених у ньому, просить його задовольнити.

Володілець майна - директор ПП «Вік-Авто Плюс» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання у якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує щодо накладення арешту на транспортний засіб - сідловий тягач марки «MAN», 2010 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 » та напівпричіп марки «POLKON», 2004 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_2 » в частині заборони їх відчуження.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводилося.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000056 від 05.02.2023р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, у вищевказаному кримінальному провадженні, 05.02.2023 року, слідчою СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 на ділянці автомобільної дороги Т 0313 сполученням «Цумань-Грем`яче-Яківці», було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб - сідловий тягач марки «MAN», 2010 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 » та напівпричіп марки «POLKON», 2004 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_2 », які постановою ст. слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 05.02.2023р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000056 та передано на відповідальне зберігання до приватного підприємства «Вік-Авто Плюс».

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Нормами ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У своєму рішенні від 23.01.2014р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява №19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчим доведено необхідність арешту майна в частині відчуження речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України,

На підставі вищевказаного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на вищевказане майно в частині заборони його відчуження підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 05.02.2023 року, майно, а саме:

- транспортний засіб - сідловий тягач марки «MAN», 2010 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 »;

- напівпричіп марки «POLKON», 2004 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_2 »,

які постановою ст. слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 05.02.2023р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000056 та передано на відповідальне зберігання до приватного підприємства «Вік-Авто Плюс», тимчасово позбавивши його власника (володільця) можливості відчужувати дане майно до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1