Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/135/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження № №0001835 від 19.07.2022 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Берестове, Дворічанського району, Харківської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, не маючого утриманців, неофіційно працюючого механіком на СТО, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-28.11.1995 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки;

-19.02.1997 Рожнятівським районним судом Івано - Франківської області за ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки 6 місяців;

-27.11.1997 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч.3 ст. 42, ст. 42 КК України до позбавлення волі на термін 4 роки;

-02.03.2000 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140 ст. 43 КК України до позбавлення волі на термін 2 роки 6 місяців;

-14.07.2003 Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі на термін 4 роки 6 місяців;

-18.10.2007 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на термін 4 роки;

-30.08.2012 Броварським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на термін 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-29.08.2012 Броварським районним судом Київської області за ч .2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на термін 4 роки. 12.08.2016 року постановою Ірпінського міськрайонного суду Київської області 04.08.2016 умовно-достроково звільнений на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 25 днів;

-14.08.2017 Тернопільським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки 1 місяць. Звільнений 19.07.2019 по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.262, ч.1 ст.263 КК України, і призначити покарання за:

- ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- ч.1 ст.262 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч.1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 670грн. 60 коп.

Стягнуто зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати в сумі 3775,54 грн.

Вирішено питання речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити та призначити менш суворе покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнавав повністю, як під час досудового розслідування так і в суді.

Щодо призначеного судом покарання ОСОБА_7 у виді 5 років позбавлення волі, вважає, що воно за своїм розміром є явно не справедливим через суворість та не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, судом при постановленні вироку взагалі не було встановлено обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , хоча як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду справи ОСОБА_7 вину у вчинених злочинах по всім епізодам повністю визнав, щиро розкаювався у вчиненому, не перешкоджав встановленню істини у справі, не намагався уникнути відповідальності, активно сприяв розкриттю злочинів, та позитивно характеризується по місцю проживання. Вказані обставини є обставинами, що пом`якшують покарання, проте суд взагалі не взяв їх до уваги.

Короткий зміст суті справи:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним за вчинення: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану; викрадення вогнепальної зброї, бойових припасів; носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

18.07.2022 в період часу з 02:30 год. по 06:30 год., більш точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення проти власності, маючи не зняту і не погашену в установленому порядку судимість, а також будучи обізнаним про введений з 24.02.2022 воєнний стан на всій території України у зв`язку з початком збройної агресії Російської Федерації проти України, проходив біля домоволодіння АДРЕСА_2 та звернув свою увагу на те, що вхідні двері у приміщення вказаного домоволодіння не зачиненні, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_7 проник через не зачинені двері у середину вказаного домоволодіння, звідки таємно здійснив крадіжку мобільного телефону марки "Iphone XS 64 Gb", 5Т2се gray, пристрій "IQOS 3.0. DUO", сірого кольору, які належать потерпілому ОСОБА_9 , поліцейський розвантажувальний ремінь, який належить потерпілому ОСОБА_10 та металеві кайданки БР-М-92 (серія ВІ 512988), які знаходяться на балансі Департаменту патрульної поліції і на обліку в УПП в Кіровоградській області ДПП.

Крім того, побачив у кімнаті рюкзак, в якому знаходився поліцейський розвантажувальний ремінь з кобурою, в якій знаходилася вогнепальна зброя 9-мм пістолет "Форт-17" калібру 9x18 мм, серійний номер НОМЕР_1 , в якому знаходився магазин із спорядженими в нього 14 патронами калібру 9x18 мм, а також магазин із спорядженими в нього 14 патронами калібру 9x18 мм.

ОСОБА_7 викрав поліцейський розвантажувальний ремінь з кобурою, в якій знаходилася табельна з огнепальна зброя, яка була закріплена за поліцейським взводу № 1 роти ТОР УПП в Кіровоградській області ДПП ОСОБА_10 , а також два магазини з 28 патронами, з яких 25 являються боєприпасами - 9-мм (9x18 мм) пістолетними патронами, з яких 5 - з кулями зі сталевим сердечником, 20-з кулями зі свинцевим сердечником, промислового виготовлення, які можуть використовуватись для стрільби з пістолетів Макарова (ПМ), автоматичних пістолетів Стечкіна (АПС), пістолетів ФОРТ-12, форт-14, форт-17, які придатні для стрільби.

Крім того, викрадено магазин з спорядженими в нього 14 патронами калібру 9x18 мм, а також магазин із спорядженими в нього 14 патронами калібру 9x18 мм.

В подальшому, ОСОБА_7 , маючи умисел на носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, незаконно переніс 18.07.2022, у невстановлений досудовим розслідуванням час, вогнепальну зброю - 9-мм пістолет "Форт-17" калібру 9x18 мм, серійний номер НОМЕР_1 , в якій знаходився магазин із спорядженими з нього 14 патронами калібру 9x18 мм, а також магазин із спорядженими в нього 14 патронами калібру 9x18 мм, до свого фактичного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , де у подальшому їх незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції.

В подальшому, 29.07.2022 в період часу з 16 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв., на підставі добровільної заяви власника ОСОБА_11 , в домоволодінні АДРЕСА_3 проведено огляд місця події, під час якого, у кімнаті, де мешкав ОСОБА_7 , у тумбочці виявлено та вилучено пістолет, який є нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю, 9-мм пістолетом "Форт -17", калібру 9x18 мм, серійний номер НОМЕР_1 , промислового виготовлення, виробництва КНВО "Форт" (м. Вінниця, Україна), придатний для стрільби, а також 25 патронів, які являються боєприпасами - 9-мм (9x18 мм) пістолетними патронами, з яких 5 - з кулями зі сталевим сердечником, 20-з кулями зі свинцевим сердечником, промислового виготовлення, які можуть використовуватись для стрільби з пістолетів Макарова (ПМ), автоматичних пістолетів Стечкіна (АПС), пістолетів ФОРТ-12, форт-14, форт-17, які придатні для стрільби.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, вирок суду без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

В судове засідання обвинувачений не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не направляв.

Зважаючи, що апеляційна скарга подана стороною захисту та не порушується питання щодо погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливим розглянути подану апеляційну скаргу сторони захисту без участі обвинуваченого ОСОБА_7 .

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ст.404 ч.1 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України докази не досліджувались.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, обставини справи, дані про його особу, який вчинив тяжкі злочини, неодружений, утриманців не має, згідно довідки №1599 від 03.08.2022 КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР» та довідки від 03.08.2022 КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався; раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимості незняті та непогашені у встановленому законом порядку.

Враховано досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, відповідно до якої результати оцінки ризику вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення показали високий ступінь, результати оцінки ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, показали високий ступінь.

Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, беручи до уваги характер ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, те, що останній є особою раніше судимою за умисні злочини проти власності, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, тому суд першої інстанції прийшов до вірного рішення, що виправлення та перевиховання останнього можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі, що відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

При цьому, суд не знайшов правових підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_7 міри покарання судом першої інстанції були дотримані вимоги закону, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги сторони захисту, призначене йому покарання, як за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 262 КК України, так і за сукупністю злочинів, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 цього Кодексу, визнає таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, суд апеляційної інстанції визнає вирок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд не вбачає підстав, які б вказували на незаконність рішення суду першої інстанції.

Виходячи з вищезазначеного, вирок суду першої інстанції необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого сторони захисту без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2022 стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185, ч.1 ст.262, ч. 1 ст. 263 КК України- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2