Провадження №1-кс/369/2096/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі слідчої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000728, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000728, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що у провадженні СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000728 від 23.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.10.20222 до відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_6 , з приводу того, що 22.10.2022 близько 20 год. 22 хв. невідома особа, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , пошкодила автомобіль марки "Лексус", д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, сірого кольору.

В ході проведення обшуку 18.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області, за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено: планшет «Huawey», мобільний телефон «Айфон» (ІМЕІ: НОМЕР_2 ) з сім-картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Айфон» (ІМЕІ: НОМЕР_4 ) без сім-карти; wi-fi роутер ( НОМЕР_5 ), коробку з-під даного роутеру; тримач для сім-карти № НОМЕР_6 ; номерні знаки НОМЕР_7 (2 шт); мобільний телефон «Самсунг» (ІМЕІ: НОМЕР_8 ).

У даному випадку на вище вказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки вилучені речі містять відомості про кримінальне правопорушення, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.
У даному випадку вказане майно у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів, а також проведення ряду судових експертиз (зокрема, компютерно-технічних).
На підставі вищевикладеного, прокурор просив накласти арешт на планшет «Huawey», мобільний телефон «Айфон» (ІМЕІ: НОМЕР_2 ) з сім-картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Айфон» (ІМЕІ: НОМЕР_4 ) без сім-карти; wi-fi роутер ( НОМЕР_5 ), коробку з-під даного роутеру; тримач для сім-карти № НОМЕР_6 ; номерні знаки НОМЕР_7 (2 шт); мобільний телефон «Самсунг» (ІМЕІ: НОМЕР_8 ), вилучені в ході обшуку 18.11. 2022 за адресою: АДРЕСА_2 , які в подальшому будуть використані як речові докази у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримав, просив суд задовольнити.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , заперечував щодо задоволення клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000728, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.
Накласти арешт на планшет «Huawey», мобільний телефон «Айфон» (ІМЕІ: НОМЕР_2 ) з сім-картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Айфон» (ІМЕІ: НОМЕР_4 ) без сім-карти; wi-fi роутер ( НОМЕР_5 ), коробку з-під даного роутеру; тримач для сім-карти № НОМЕР_6 ; номерні знаки НОМЕР_7 (2 шт); мобільний телефон «Самсунг» (ІМЕІ: НОМЕР_8 ), вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_8