Справа № 529/461/22
Провадження № 1-кп/529/4/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000242 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харкова, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

- 10.05.2018 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. 20.10.2021 звільнений з місць позбавлення волі після відбуття покарання.

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість за кримінальні правопорушення проти власності, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив тяжкий корисливий злочин.

Так, 08 травня 2022 року близько 12 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись, що господар тимчасово відсутній та за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану в Україні, який введено Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, із врахуванням змін щодо продовження строку дії воєнного стану, внесеними Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, шляхом вільного доступу проник до кімнати господаря житла ОСОБА_5 та умисно, повторно, таємно викрав гроші, які знаходилися на столі, у сумі 370 грн 00 коп. Після цього, ОСОБА_4 проник через незачинені вхідні двері до приміщення літньої кухні, яка розташована на території вказаного домоволодіння, звідки умисно, повторно, таємно викрав два пакети з цукром вагою 1 кг кожний, вартістю 62 грн 60 коп за два пакети, олію соняшникову рафіновану ТМ "Щедрий Дар" об`ємом 5 л, вартістю 366 грн 73 коп. Після цього, ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у загальному розмірі 799 грн 33 коп.

Крім цього, 13 травня 2022 року близько 07 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись, що господар тимчасово відсутній та за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану в Україні, який введено Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, із врахуванням змін щодо продовження строку дії воєнного стану, внесеними Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, проник через незачинені вхідні двері до приміщення літньої кухні, яка розташована на території вказаного домоволодіння, звідки умисно, повторно, таємно викрав велосипед марки Formula Rodeo-26 червоного кольору, вартістю 3 400 грн 00 коп, що належить ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 3 400 грн 00 коп.

Отже, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, скоєне в умовах воєнного стану.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що дійсно 08 травня 2022 року близько 12 год. 30 хв. він перебував у належному ОСОБА_5 будинку, розташованому по АДРЕСА_1 . Так як господар будинку ОСОБА_5 був тимчасово відсутній, він проник до кімнати ОСОБА_5 та викрав гроші у сумі 370,00 грн, які знаходилися на столі. Після цього він проник через незачинені вхідні двері до приміщення літньої кухні, яка розташована на території цього домоволодіння, звідки викрав два пакети з цукром та соняшникову олію об`ємом 5 літрів. Після цього він пішов з території цього домоволодіння, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Пізніше, 13 травня 2022 року близько 07 години він перебував на території домоволодіння, належного ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_1 . Так як господар домоволодіння був тимчасово відсутній, він проник через незачинені вхідні двері до приміщення літньої кухні, яка розташована на території цього домоволодіння, звідки викрав велосипед марки Formula Rodeo-26 червоного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 . Після цього він пішов з території цього домоволодіння, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що крадіжки скоїв через зловживання спиртними напоями, кошти потерпілим не повернув, кається у вчиненому та просив його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, кожен з них надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, у заяві кожен з потерпілих вказав, що він повністю підтримує надані ним показання під досудового розслідування, матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Прокурор вказав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Посилаючись на те, що обвинувачений, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за викрадення чужого майна, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив тяжкий злочин проти власності в умовах воєнного стану, прокурор просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, до набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом крадіжки, вчиненої повторно, поєднаної з проникненням в інше приміщення, скоєної в умовах воєнного стану іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, досудової доповіді органу пробації, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Згідно з ст. 67 КК України обставин, які обтяжуєють покарання обвинуваченого не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, бере до уваги наслідки вчинення кримінального правопорушення, зокрема, що потерпілі не заявляли претензій матеріального характеру. Суд також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується посередньо, маючи непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість за кримінальні правопорушення проти власності, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив тяжкий умисний корисливий злочин в умовах воєнного стану, що свідчить про стійкість злочинних намірів обвинуваченого та небажання останнього стати на шлях виправлення. При призначенні покарання суд також бере до уваги висновки, викладені у досудовій доповіді, відповідно до яких ризик вчинення ОСОБА_4 вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Враховуючи обставини вчинення злочину, дані щодо особи обвинуваченого, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

При цьому, в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України підстав для призначення покарання зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, передбаченого ст. 75 КК України, не встановлено, як і підстав для призначення покарання в порядку, передбаченому ст. 69 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного його затримання в порядку виконання вироку після набрання вироком законної сили.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1