Справа № 541/981/23
Провадження № 1-кс/541/325/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 від 25 березня 2023 року щодо підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пищальники Канівського району Черкаської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.06.2003 року Апеляційним судом Черкаської області за ч.4 ст. 187, п. 6, 13 ч.2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15.05.2017 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.04.2020р. по відбуттю строку покарання, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115 КК України, -

Встановив:

27 березня 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 25.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 березня 2023 року, близько 19 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_6 , який попередньо скоїв умисне вбивство (засуджений вироком від 27.06.2003 Апеляційного суду Черкаської області), правомірно, за участю та в присутності власника

помешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у приміщенні житлової кімнати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . де розпивав з останнім алкогольні напої, під час якої у них виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин. В ході сварки та подальшої сутички з ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи намір та бажання на умисне протиправне заподіяння йому смерті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв у праву руку кухонний ніж, який лежав на столі поряд, наблизився до сидячого на дивані ОСОБА_9 , та умисно заподіяв йому один колюче-ріжучий удар в область шиї, від якого потерпілий впав вперед на підлогу. Після чого, продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_6 взяв у праву руку молоток, що лежав поряд та завдав ним щонайменше два удари зверху по голові лежачого ОСОБА_9 . Внаслідок умисно заподіяних ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, не сумісних з життям, потерпілий ОСОБА_9 помер.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.

Підозрюваний та захисник просили вирішити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду.

Вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 25.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 березня 2023 року, близько 19 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_6 , який попередньо скоїв умисне вбивство (засуджений вироком від 27.06.2003 Апеляційного суду Черкаської області), правомірно, за участю та в присутності власника помешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у приміщенні житлової кімнати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . де розпивав з останнім алкогольні напої, під час якої у них виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин. В ході сварки та подальшої сутички з ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи намір та бажання на умисне протиправне заподіяння йому смерті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв у праву руку кухонний ніж, який лежав на столі поряд, наблизився до сидячого на дивані ОСОБА_9 , та умисно заподіяв йому один колюче-ріжучий удар в область шиї, від якого потерпілий впав вперед на підлогу. Після чого, продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_6 взяв у праву руку молоток, що лежав поряд та завдав ним щонайменше два удари зверху по голові лежачого ОСОБА_9 . Внаслідок умисно заподіяних ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, не сумісних з життям, потерпілий ОСОБА_9 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14 год. 28 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

25.03.2023р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних

обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, та обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом щодо реєстрації повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення від 25.03.2023; протоколами обшуку від 25.03.2023; протоколом огляду речей від 23.03.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.03.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , лікарським свідоцтвом про смерть; протоколом затримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину від 25.03.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 25.03.2023; іншими доказами у своїй сукупності.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на наявність ризиків передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Слідчий суддя приймає до уваги наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальної, в тому числі був засуджений за вчинення умисного вбивства, відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте на шлях виправлення не став, та знову підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі, не має офіційного місця роботи, постійного доходу, відсутні міцні соціальні зв`язки, не має зареєстрованого місця проживання та постійного фактичного місця проживання, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, відсутність стійких соціальних зв`язків.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, що є підставою для застосування саме такого виду запобіжного заходу стосовно підозрюваного.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків, отже необхідно клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосування насильства.

Керуючись ст.ст. 176178, 182, 183, 193, 196, 198, 205, 219 КПК України, слідчий суддя -

Ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 14-28 год. 25 березня 2023р. по 14-28 год. 23 травня 2023 року.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, захиснику, підозрюваному та слідчому, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте відповідно до положень ст. 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1