15.03.2023
Справа № 642/1201/23
Провадження № 1-кс/642/702/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи у володінні, якої знаходиться майно ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0000042 від 10.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України,-

встановив:

До суду надійшло вищезазначене клопотання. В обґрунтування зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000042 від 10.02.2022 за фактом того, що старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківські області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняють одержання неправомірної вигоди у значному розмірі, службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб за вчинення процесуальних дій, направлених на закриття кримінального провадження № 0000902 від 11.10.2022.

Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено, що старший слідчий Слідчого відділу Відділу поліції № 1 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий Слідчого відділу Відділу поліції № 1 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки № 325466392 від 10.03.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості, щодо права власності на квартиру в якій фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в реєстрі відсутні.

Змова на вчинення злочину, узгодження місця, способу, осіб, залучених до передачі неправомірної вигоди, інші дії, направлені на вчинення злочину, вчинялись ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в тому числі за місцями їх фактичного проживання.

Під час виконання дій з метою отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 неодноразово змінювали умови, учасників, місце та спосіб отримання неправомірної вигоди, внаслідок чого органам досудового розслідування достовірно не було відомо про місце знаходження чорнових записів, банківських карток, абонентських терміналів, через які здійснювався зв`язок заявника із слідчими та адвокатом та місце зберігання матеріалів кримінального провадження № 0000902 від 11.10.2022.

З огляду на вказані вище обставини, 12.03.2023 старшим слідчим другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено невідкладний обшук за місцем фактичного мешкання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку виявлено та вилучено речі та документи, які стосуються вчинення отримання неправомірної вигоди службовими особами, які займають відповідальне становище, а саме: мобільний телефон Айфон 12 Про Макс, службове посвідчення співробітника поліції ХКП № НОМЕР_1 та жетон № 0086736 на ім`я ОСОБА_4 , державні номерні знаки (автомобільні номери) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , паспорт громадянина для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 12.03.2023 вказані речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному упровадженні.

Таким чином, під час проведення вищевказаного обшуку були виявлені та вилучені речі та документи, які можуть бути використані як доказ факту або фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 вчинялось із використанням вилучених під час обшуку речей: мобільного телефону мобільний телефон Айфон 12 Про ОСОБА_7 за допомогою якого узгоджувались місце, спосіб, особи, залучені до передачі неправомірної вигоди, інші дії, направлені на вчинення злочину; службове посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ХКП № НОМЕР_1 та жетон № НОМЕР_5 використовувались на підтвердження у ОСОБА_4 наявності владних повноважень, наданих державою, щодо вчинення незаконних процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000902 від 11.10.2022, державні номерні знаки (автомобільні номери) можуть бути доказами вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , є необхідним для забезпечення виконання умов, передбачених п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Крім того, санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна засудженого.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає за необхідне накласти арешт на вище перелічене майно, яке було вилучено під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000042 від 10.02.2023.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище перелічене майно.

ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що на даний час підозра їй не пред`явлена, до неї не застосований захід як відсторонення від посади та не встановлено обмежень щодо її пересування, державні номерні знаки їй не належать, тому відсутні підстави у накладенні арешту на службове посвідчення, жетон, паспорт та державні номерні знаки.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000042 від 10.02.2022 за фактом того, що старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківські області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняють одержання неправомірної вигоди у значному розмірі, службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб за вчинення процесуальних дій, направлених на закриття кримінального провадження № 0000902 від 11.10.2022.

Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено, що старший слідчий Слідчого відділу Відділу поліції № 1 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий Слідчого відділу Відділу поліції № 1 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки № 325466392 від 10.03.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості, щодо права власності на квартиру

в якій фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в реєстрі відсутні.

Змова на вчинення злочину, узгодження місця, способу, осіб, залучених до передачі неправомірної вигоди, інші дії, направлені на вчинення злочину, вчинялись ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в тому числі за місцями їх фактичного проживання.

Під час виконання дій з метою отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 неодноразово змінювали умови, учасників, місце та спосіб отримання неправомірної вигоди, внаслідок чого органам досудового розслідування достовірно не було відомо про місце знаходження чорнових записів, банківських карток, абонентських терміналів, через які здійснювався зв`язок заявника із слідчими та адвокатом та місце зберігання матеріалів кримінального провадження № 0000902 від 11.10.2022.

З огляду на вказані вище обставини, 12.03.2023 старшим слідчим другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено невідкладний обшук за місцем фактичного мешкання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку виявлено та вилучено речі та документи, які стосуються вчинення отримання неправомірної вигоди службовими особами, які займають відповідальне становище, а саме: мобільний телефон Айфон 12 Про Макс, службове посвідчення співробітника поліції ХКП № НОМЕР_1 та жетон № 0086736 на ім`я ОСОБА_4 , державні номерні знаки (автомобільні номери) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , паспорт громадянина для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 12.03.2023 вказані речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному упровадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного

робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання на накладення арешту на майно, вилучене 12.03.2023: мобільний телефон Айфон 12 Про Макс, державні номерні знаки (автомобільні номери) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , щодо накладення арешту на службове посвідчення співробітника поліції ХКП № 017551; жетон № 0086736 на ім`я ОСОБА_4 , паспорт громадянина для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_4 негайно повернути власнику - ОСОБА_4 , оскільки слідчим та прокурором не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0000042 від 10.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.03.2023 за місцем фактичного мешкання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Айфон 12 Про Макс, державні номерні знаки (автомобільні номери) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Службове посвідчення співробітника поліції НОМЕР_6 ; жетон № 0086736 на ім`я ОСОБА_4 , паспорт громадянина для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_4 негайно повернути власнику - ОСОБА_4 .

Місцем зберігання вилученого майна визнати камеру схову ТУ ДБР у м. Полтаві.

Зазначені речові докази зберігати відповідно до діючого Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження до вирішення їх долі судом або прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити Другому слідчому відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1