Справа № 183/8194/22
№ 1-кп/183/850/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000142 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Первомайськ, Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

14 березня 2022 року Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

18 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

17 травня 2022 року Указом Президента України №341/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 90 діб.

Разом з тим, сержанта ОСОБА_3 29 липня 2021 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, сержант ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

Так, 25 лютого 2022 року сержант ОСОБА_3 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби.

З цією метою, 25 лютого 2022 року сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, в умовах воєнного стану, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та самовільно залишив місце служби, а саме: під час слідування колоною до запасного пункту управління НОМЕР_1 прикордонного загону з АДРЕСА_3 , залишив місце служби у м. Сєвєродонецьк Луганської області та виїхав до м. Лисичанськ Луганської області, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.

20 жовтня 2022 року о 07 годині 30 хвилині ОСОБА_3 на виконання ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області було затримано, внаслідок чого припинилось вчинення триваючого злочину ОСОБА_3 ,.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити надану до суду угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим за участю захисника, відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, взяв зобов`язання беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та щиро покаятися, прокурор та обвинувачений в присутності захисника, узгодили покарання обвинуваченому передбачене ч. 4 ст. 408 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 62 КК України вважають за необхідне замінити основне покарання, що призначене ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнаючи себе винуватим, просив задовольнити угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просила задовольнити угоду про визнання винуватості між її підзахисним та прокурором.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

У обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії особливо тяжких, однак обставин, обтяжуючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, є особою, що раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, характеризується позитивно, є учасником бойових дій.

Щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю злочину визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин суд, вважає можливим призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, а також застосувати ст.62 КК України, враховуючи, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 березня 2023 року в присутності захисника між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.408 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України ОСОБА_3 замінити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 тримання під вартою в період з 20 жовтня 2022 року по 29 березня 2023 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до набрання вироку законної сили.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1