Справа № 359/9620/22
Провадження № 1-кп/359/293/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001421 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 12.11.2022, близько 21 год. 10 хв., разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 прийшли до магазину «Продукти», що розташований за адресою: м. Бориспіль, вул. Головатого 20 з метою придбання цигарок та спиртних напоїв. Перебуваючи у приміщені вказаного магазину у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення хуліганства, щодо продавця магазину ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, став поводити себе агресивно та зухвало, зневажливо ставитись до продавця магазину ОСОБА_7 , ігноруючи при цьому загальноприйняті правила поведінки у суспільстві. З метою припинення хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 зробила зауваження та попросила останнього припинити свої хуліганські дії, разом з тим ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, знаходячись біля продовольчого прилавку, проявляючи особливу зухвалість дістав предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, - револьвер (спецзасіб) SAFARI mod. 820G серія НОМЕР_1 , калібру 9 мм та направив його в бік ОСОБА_7 погрожуючи при цьому здійснити постріл у останню. Сприймаючи хуліганські дії ОСОБА_4 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, потерпіла ОСОБА_8 відвела своєю правою рукою предмет схожий на пістолет від свого обличчя та натиснула кнопку виклику працівників охорони. Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 залишили приміщення магазину та пішли у невідомому напрямку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину та показав, що дійсно 12.11.2022, близько 21 години, разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 прийшли до магазину «Продукти», що розташований за адресою: м. Бориспіль, вул. Головатого 20. Перебуваючи у приміщені вказаного магазину став поводити себе агресивно та зухвало до продавця магазину. Продавець ОСОБА_7 зробила йому зауваження та попросила останнього припинити свої дії, однак він знаходячись біля продовольчого прилавку, дістав свій револьвер «SAFARI» та направив його в бік ОСОБА_7 погрожуючи при цьому здійснити постріл в останню. Зазначив, що попрохав вибачення в потерпілої та відшкодував завдані ним збитки.

Обвинувачений, прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Суд звертає увагу на те, що щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (аналогічна думка викладена в Постанові ВП ВС №629/847/15к).

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого злочину, у зв`язку із чим, щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання. Крім того, обвинувачений добровільно відшкодував потерпілій завдану злочином шкоду, у зв`язку із чим така обставина визнається судом такою, яка пом`якшує його покарання.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин проти громадського порядку та моральності. З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 є волонтером організації «Моя Україна», працює на посаді виконавця робіт виробничої дільниці, де зарекомендував себе з позитивної сторони, є опікуном неповнолітнього сина, який має інвалідність, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває. Потерпіла надала до суду заяву, в якій підтвердила відсутність претензій до обвинуваченого та відшкодування останнім шкоди у повному обсязі. Також потерпіла просила суд призначити покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі.

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, визнання ним вини, наявності обставин, що пом`якшують покарання, доводи та позицію потерпілої, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, враховуючи положення ст. 69-1 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи захисника про застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Так, статтею 69 КК передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин. Частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. При цьому, призначаючи засудженому більш м`який вид покарання, аніж встановлений санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК, суд має належно обґрунтувати, що саме цей захід примусу дозволить досягти ключової мети покарання, а саме виправлення винної особи та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що стороною захисту належним чином не обґрунтовано, які саме декілька обставин істотно зменшують суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину та слугують підставами для застосування статті 69 КК України. Отже, у даному випадку правові підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

У судовому засіданні прокурор та потерпіла у своїй заяві просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування покарання з випробуванням. В обґрунтування своєї позиції учасники провадження послалися на те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин за відсутністю обтяжуючих обставин, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та відшкодував шкоду.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України. Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Враховуючи тяжкість та особливість цього злочину, зокрема характер діяння, наслідки які настали, обстановку, спосіб та місце його вчинення, зважаючи на індивідуальні особливості обвинуваченого, приймаючи до уваги думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що усі вищенаведені обставини знижують ступінь небезпечності винної особи для суспільства. На думку суду, виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання, у зв`язку із чим на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України, слід залишити в матеріалах кримінального провадження. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2022 року, на револьвер (спецзасіб) SAFARI mod. 820G серія ХК № 002087, калібру 9 мм та набої у кількості 6 шт.: 4 з маркуванням «Терен-3» 9 мм/380 та 2 без маркування скасувати. Речові докази, а саме: револьвер (спецзасіб) SAFARI mod. 820G серія ХК № 002087, калібру 9 мм та набої у кількості 6 шт. 4 з маркуванням «Терен-3» 9 мм/380 та 2 без маркування повернути власнику. Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 1510, 24 грн.

Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося.

Керуючись ст. 368, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2022 року, на револьвер (спецзасіб) SAFARI mod. 820G серія ХК № 002087, калібру 9 мм та набої у кількості 6 шт.: 4 з маркуванням «Терен-3» 9 мм/380 та 2 без маркування скасувати.

Речові докази, а саме: револьвер (спецзасіб) SAFARI mod. 820G серія ХК № 002087, калібру 9 мм та набої у кількості 6 шт. 4 з маркуванням «Терен-3» 9 мм/380 та 2 без маркування повернути ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у сумі 1510, 24 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1