Провадження №1-кс/522/6479/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Приморської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилається на наступне.

24.09.2022 ОСОБА_4 подано до Приморської окружної прокуратури м. Одеси заяву про вчинення суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365, 366, 367, 375 КК України.

В порушення вимог ст.214 КПК України, прокурор не вніс відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не доручив слідчому проведення досудового розслідування.

Вказану бездіяльність ОСОБА_4 вважає протиправною, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просить зобов`язати прокурора виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365, 366, 367, 375 КК України.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просить розглянути скаргу без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що 24.09.2022 ОСОБА_4 подано до Приморської окружної прокуратури м. Одеси заяву про вчинення суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365, 366, 367, 375 КК України.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_3 до прокуратури заява названа ним як заява в порядку ст.214 КПК України та містить вимогу про реєстрацію злочинів, вчинених, на думку заявника, суддею, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінальних правопорушень за викладених заявником обставин.

Доводи, наведені ОСОБА_3 у заяві, є його особистою оцінкою дій вказаної особи, а саме судді, і ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності її дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Крім того, ОСОБА_3 звернувся до Приморської окружної прокуратури м. Одеси із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України. Утім, рішенням Конституційного суду України №7-р/2020 від 11.06.2020 стаття 375 КК України визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Конституційний суд України встановив, що ст.375 КК України суперечить принципові верховенства права, а саме такому його елементові, як юридична визначеність, та не узгоджується з принципами незалежності суддів, обов`язковості судового рішення, а отже, суперечить ч.1 ст.8, ч.ч.1, 2 ст.126, ч.1, п.9 ч.2 ст.129 Конституції України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, делегування функцій суддів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовим особам не допускаються.

Частинами 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано самостійність суддів у здійсненні правосуддя, їх незалежність від будь-якого незаконного впливу, встановлено заборону втручатися у відправлення правосуддя та впливати на суд або суддів у будь-який спосіб.

Оскарження у будь-який спосіб діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом не допускається.

Згідно роз`ясненням, які містяться у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011, оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами прокуратури.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 30.09.2021 по справі №556/450/18).
Таким чином, інша, крім судової, процедура ревізії судових рішень, дій або бездіяльності суддів під час здійснення правосуддя з метою оцінки наявності підстав для застосування до суддів кримінальної відповідальності, зокрема шляхом відкриття кримінального провадження, недопустима.

Незгода учасника судового розгляду з ухваленим судовим рішенням не може бути підставою для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину стосовно судді.

Тому суд відмовляє у задоволенні скарги заявника на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність.

Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя:
09.11.2022