Справа № 524/7999/20
Провадження №1-кп/524/79/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003703, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, пенсіонер, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

встановив:

01.12.2020 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив задовольнити.

Представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, просив стягнути понесену моральну шкоду потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_7 надала до суду заяву в якій просила слухати справу без її участі.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, встановлено, що 30.10.2019 року близько 10:00 години, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , почув стук у вхідні двері квартири, після чого відкривши їх побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка запропонувала останньому придбати металопластикові двері та вікна, на грунті чого виник конфлікт у зв`язку з неприязними раптовими відносинами. В подальшому, під час конфлікту ОСОБА_7 стояла на 2-му поверсі, спиною до сходинкового маршу, що веде вниз. Стоячи таким чином, бажаючи уникнути подальшого спілкування з ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6 штовхнув її, не бажаючи і не передбачаючи можливості заподіяння ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, хоча в обстановці, що склалася, враховуючи обмежену площину в під`їзді, де відбувалась сварка, та наявність сходнкових маршів, ОСОБА_6 повинен був і міг передбачити це, якби діяв з більшою обачністю. Від зазначеного поштовху ОСОБА_7 втратила рівновагу, внаслідок чого остання здійснила падіння на сходинковий марш.

Таким чином, внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді: закритого внутрішньо-суглобового перелому виростків лівої великогомілкової кістки, підшкірної гематоми лівого колінного суглобу, які утворились від дії тупих твердих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості відповідно до висновку експерта № 678 від 14.11.2019 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 49 КК України встановлено зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція статті 128 КК України передбачає відповідальність за необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження та карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок:«відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України».

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, в тому числі, три роки - …у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке відбулося 30 жовтня 2019 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 30 жовтня 2019 року і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченою та захисником.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального проступку минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Враховуючи що в матеріалах судового провадження, при обвинувальному акті, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, відсутні дані стосовно ОСОБА_6 про наявності судимості, притягнення особи до кримінальної відповідальності, обмеження, передбачені кримінально-процесуальним законодавством України, в період досудового слідства або суду, суд, вбачає доведеною вимогу передбачену ч. 2 ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності. У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, його захисником подане клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення, як обґрунтоване.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження за ст. 128 КК України, суд також враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії нетяжких злочинів, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності збігли. Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

При прийнятті рішення за клопотанням захисника, суд, вдається і до оцінки позиції потерпілої сторони представника потерпілої-представника цивільного позивача, який заперечив щодо звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Заперечення представника потерпілої проти клопотання захисника є таким, що не узгоджується із вимогами ст.49 КК України, остільки звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину і при цьому звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності, а не правом. Згідно до ст.42 КПК України обвинувачений має право не говорити нічого з приводу обвинувачення і відмовитися у будь-який момент відповідати на запитання, давати пояснення з приводу обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати, висловлювати свою думку щодо клопотань та згідно ст.18 КК України наділений свободою від самовикриття. Також, суд бере до уваги, що обвинувачена у поясненнях суду заперечувала свою вину, при цьому інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину, що закріплено і у Правовій позиції Верховного Суду у Постанові №462/7282/14К від 12 грудня 2018 року.

Незгода представника потерпілої щодо клопотання захисника, суду є зрозумілою, адже невід`ємним є право сторони отримати справедливе правосуддя у зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю та майну, принцип якого стосується всіх сторін кримінального провадження. Суд, ніяким чином, не бажає обмежити процесуальні права потерпілих визначені ст.55 КК України, але надаючи можливість стороні ними користуватися не може при цьому не враховувати прав інших учасників процесу, в даному випадку право на заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Прийняте судом рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження не позбавляє потерпілу вирішувати в порядку цивільного судочинства вимоги про відшкодування моральної шкоди, навіть при незгоді з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її застосування потерпіла не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної моральної шкоди в порядку цивільного судочинства, як то визначено і в Постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к.

З врахуванням вищевикладеного, суд, вбачає підстави для залишення цивільних позовів у кримінальному провадженні без розгляду, з роз`ясненням права потерпілої та прокурора в інтересах Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та на звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питання про відшкодування шкоди.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальних витрат та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.12, 49ч. 1. п. 1 КК України, ст. ст.284 - 286,288,350,370,372,376 КПК України, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003703 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 30 жовтня 2019 року кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України щодо нанесення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що та закрити кримінальне провадження №0003703 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Позовну заяву прокурора в інтересах Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину залишити без розгляду.

Потерпілій ОСОБА_7 та прокурору, який діє в інтересах Департаменту фінансів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради роз`яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питань про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ліна ОБРЕВКО