Справа № 694/1867/22 Провадження №1-кс/694/605/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

22.11.2022 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м.Звенигородка скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області, відповідно до ст.303 КПК України,
в с т а н о в и в :
До Звенигородського районного суду Черкаської області 13.10.2022 р. надійшла зазначена скарга, яка полягає у невнесенні, всупереч вимог ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 від 04.10.2022 року за фактом грубої службової недбалості діяння головуючої судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 01.11.2018 року під час дослідження письмових доказів, що призвело до винесення неправосудного рішення в цивільній справі №694/452/18.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді справа передана слідчому судді ОСОБА_4 .
14.10.2022 року слідча суддя ОСОБА_4 подала заяву про самовідвід.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.10.2022 року заяву слідчого судді ОСОБА_4 було задоволено.
Розпорядженням №65 від 24.10.2022 року керівником апарату Звенигородського районного суду Черкаської області було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Протоколом повторного автоматичного визначення було призначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
Розгляд даної скарги було призначено на 26.10.2022 року.
26.10.2022 року до початку судового розгляду ОСОБА_3 було подано через канцелярію суду клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .
Ухвалою Звенигородського районного суду черкаської області у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 відмовлено.
Розгляд даної скарги призначено на 22.11.2022 року.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Представник Звенигородської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився. Прокурор подав заяву про розгляд скарги без його участі, просив у задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, в тому числі документи, які згідно поданої скарги просив дослідити скаржник, а саме: копію відзиву на позовну заяву від 26.06.2018 року № 4413, копію заяви від 18.09.2018 року, копію клопотання від 16.10.2018 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що слідчим суддею, крім іншого, є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.
Відповідно дозмісту п.1ч.1 ст. 303 КПК України до слідчого судді, крім іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Водночас внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Відповідно до матеріалів справи заявник 04.10.2022 року звернувся до Звенигородської окружної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом службової недбалості судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 01.11.2018 року під час дослідження письмових доказів, що призвело до винесення неправосудного рішення в цивільній справі №694/452/18.
Станом на час розгляду скарги заявник не отримав жодної відповіді від Звенигородської окружної прокуратури, зокрема щодо внесення чи наслідків розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Оцінивши обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи вищевказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення ґрунтуються на незгоді ОСОБА_3 із прийнятим суддею Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 01.11.2018 року судовим рішенням в цивільній справі № 694/452/18, що дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до ст. 214 КПК України, що узгоджується з положеннями ст. 126 Конституції України, яка гарантує незалежність і недоторканність суддів, та передбачає, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
У рішенні Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року по справі № 7-р/2020 вказано, що для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Таким чином, питання законності рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.11.2018 року в цивільній справі № 694/452/18, винесеного суддею цього суду ОСОБА_4 , має вирішуватися в порядку цивільного судочинства судом апеляційної інстанції, а не шляхом здійснення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчим суддею постановляється ухвала про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням того, що підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 , відсутні, вважаю необхідним у задоволенні цієї частини скарги відмовити.
Щодо висловленого у скарзі клопотання скаржника про тимчасовий доступ до документів також необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.
Частиною 1 статті 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування, чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування не проводиться і скаржник, відповідно, не є стороною кримінального провадження, відтак правом на звернення з таким клопотанням він не наділений. Крім того, вказане клопотання стосується доступу до матеріалів, у яких скаржник є стороною, а отже не був позбавлений можливості отримати копії вказаних матеріалів та приєднати їх до поданої скарги з метою її обґрунтування. На підставі наведеного, з врахуванням того, що кримінальне процесуальне законодавство України не передбачає постановлення слідчим суддею ухвали про залишення клопотання без розгляду чи закриття провадження за вказаним клопотанням, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до документів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 214, 303, 306, 307, 309, 393-395, КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області, відповідно до ст.303 КПК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1