Справа № 283/1958/22
Провадження №1-кп/283/62/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2023 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2022 за № 0000097 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, працюючого робітником із благоустрою ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово судимого, зокрема:

вироком Малинського районного суду Житомирської області від 18.08.2009 за ст.71, ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2014 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт на строк 2 роки з утриманням із суми заробітку засудженого в дохід держави щомісячно 20 відсотків;

вироком Малинського районного суду Житомирської області від 16.06.2017 за ч. 2 ст. 289, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців без конфіскації майна; ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на виправні роботи строком 1 рік 2 місяці 8 днів;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 16.06.2017 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та з урахуванням ст.ст. 71, 72 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців без конфіскації майна; ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 замінено на виправні роботи строком 1 рік 2 місяці 8 днів.

01.02.2022 Коростенським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області поставлено засудженого ОСОБА_4 на облік для виконання судового рішення.

03.02.2022 ОСОБА_4 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт та попереджений про кримінальну відповідальності у разі ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт.

03.02.2022 Чоповицькому селищному голові Коростенського району Житомирської області надіслано повідомлення про прийняття ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021 щодо ОСОБА_4 до виконання.

04.02.2022 до Коростенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області поступило підтвердження щодо отримання вище вказаної ухвали та прийняття її до виконання.

Однак, 07.06.2022 ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний виконувати ухвалу суду, порушуючи порядок та умови відбування покарання, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування виправних робіт за ст. 389 КК України, без поважних причин не вийшов на робоче місце, не маючи на те поважних причин.

Надалі 17.06.2022 до ОСОБА_4 було письмово попереджено про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнений до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Незважаючи на попередження, ОСОБА_4 з 10.08.2022 по 12.08.2022, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний відбути призначене ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021 покарання, порушуючи умови та порядок відбування даного покарання, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування виправних робіт за ч. 2 ст. 389 КК України, без поважних причин не вийшов на робоче місце.

19.08.2022 працівником Коростенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області з ОСОБА_4 проведено профілактичну роботу про недопущення порушення порядку та умов відбування покарання, за що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Незважаючи на проведену роботу, ОСОБА_4 з 22.08.2022 по 05.09.2022, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний відбути призначене ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021 покарання, порушуючи умови та порядок відбування даного покарання, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування виправних робіт за ч. 2 ст. 389 КК України, без поважних причин не вийшов на робоче місце, та тим самим умисно ухилився від відбування покарання у виді виправних робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, підтвердив, що обставини вчинення кримінального проступку обвинуваченням викладені правильно.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюють. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання про те, що він відбував покарання у виді позбавлення волі, потім невідбуту частину покарання йому було замінено на виправні роботи, він офіційно був працевлаштований робітником з благоустрою до Чоповицької селищної ради. Після звільнення з виправної колонії став на облік у секторі пробації, де йому роз`яснили порядок відбування виправних робіт, попередили про наслідки ухилення від їх відбування. Пояснити свою поведінку щодо невиходу на роботу обвинувачений не може, просто не вийшов і все. При цьому ніяких поважних причин для невиходу на роботу у нього не було, або ж не було документального підтвердження їх поважності.

Судом було досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

- вирок Малинського районного суду Житомирської області від 16.06.2017 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців без конфіскації майна;

- ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021, якою невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 замінено на виправні роботи строком 1 рік 2 місяці 8 днів;

- підписку ОСОБА_4 від 03.02.2022, якою він повідомлений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України;

- попередження від 17.06.2022, яким ОСОБА_4 був попереджений про те, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України;

- лист №33/14/176-23 від 23.01.2023 про те, що станом на 23.01.2023 ОСОБА_4 відбув покарання у виді виправних робіт строком 8 місяців 21 день та 26.12.2022 розпорядженням Чоповицького селищного голови № 82-ос був звільнений із займаної посади за прогул.

Крім того, судом у ході судового розгляду справи, було досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

- копію паспорт громадянина України;

- вимогу про судимості, відповідно до якої ОСОБА_4 неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, зокрема, має не зняту та непогашену судимість за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 18.08.2009, яким ОСОБА_5 був засуджений за ст.71, ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2014 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт на строк 2 роки з утриманням із суми заробітку засудженого в дохід держави щомісячно 20 відсотків; також вироком Малинського районного суду Житомирської області від 16.06.2017 притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців без конфіскації майна; ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на виправні роботи строком 1 рік 2 місяці 8 днів;

- характеристику з місця проживання обвинуваченого, з якої встановлено, що обвинувачений по місцю проживання характеризується посередньо, скарг на його поведінку не надходило.

Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в ухиленні від відбування покарання у виді виправних робіт повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до кримінальних проступків, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, так і обтяжуючу рецидив кримінальних правопорушень

ОСОБА_6 каяття як обставина в даному кримінальному проступку носить лише формальний характер та не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, адже, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого.

Щодо рецидиву, як обтяжуючої обставини, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

В той же час, п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України визначено, що при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається рецидив злочинів.

Частина 1 ст. 12 КК України визначає, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Із системного аналізу вказаних норм висновується, що така обставина як рецидив, може бути обтяжуючою лише при призначенні покарання за вчинення умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Враховуючи той факт, що кримінальне правопорушення, визначене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком, підстав для визнання обтяжуючою покарання обставиною рецидив злочину у суду немає.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту.

Остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання, визначеного ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021, з урахуванням співвідношення, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з яким одному дню арешту відповідає три дні виправних робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому під час судового розгляду не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, визначеного ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021, з урахуванням співвідношення, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, у виді арешту строком 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання з моменту затримання.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1