Провадження № 1-кп/537/277/2022
Справа № 537/3014/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000596 від 28.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000596 від 28.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України.
На обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що28 вересня 2022 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_1 , помітив розміщену на другому поверсі кв. 62 шліф машину кутову Dnipro-MGL-280, чорного кольору, після чого, у останнього виник прямий корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України. ), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку шліфмашини кутової Dnipro-MGL-280, чорного кольору, вартість якої на момент вчинення правопорушення становить 3069 грн. 10 коп. відповідно до висновку експерта №2676/22 від 29.09.2022. Після чого, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріального збитку потерпілому ОСОБА_7 на суму 3069,10 гривень. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кемерова Російська Федерація, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, інвалідом, депутатом, учасником АТО та ліквідатора наслідків ЧАЕС не являється,перебуваючого на обліку у відокремленому підрозділі психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром №2 у м. Кременчуці з діагнозом легка розумова відсталість, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, ОСОБА_4 будь-якими хронічними психічними захворюванням не страждав і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь розумової відсталості у поєднанні з емоційно-вольовими порушеннями у ОСОБА_4 позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відносяться до інкримінованого йому протиправного діяння. ОСОБА_4 підпадає під дію ст. 20 КК України. Потребує застосування примусових заходів у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Таким чином, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у стані неосудності, а тому подальше досудове розслідування має продовжуватися згідно з правилами, передбаченими Главою 39 КПК України, про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, із залученням захисника. На підставі вищевикладеного і враховуючи, що ОСОБА_4 згідно з акту судово-психіатричного експерта №376 від 21.10.2022 страждає ознаками вродженого недоумства, рівня легкої розумової відсталості з значними порушенням поведінки, що позбавляє його здатності реалізовувати свої права. ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, ОСОБА_4 будь-якими хронічними психічними захворюванням не страждав і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, у зв`язку з чим слідчим подано клопотання до слідчого судді.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить судовий розгляд провести без його участі, претензій матеріального або морального характеру до підозрюваного не має, цивільний позов заявляти не буде, відводів не буде заявляти прокурору та суду, міру покарання просить обрати на розсуд суду.
Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, у скоєному злочинні зізнався.
Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засідання підтримала клопотання прокурора, щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
Представник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, законного представника підозрюваного та представника підозрюваного адвоката, дослідивши заяву потерпілого та матеріали клопотання дійшов наступних висновків.
Судом достовірно встановлено, що СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000596 від 28.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що в період часу з 10 год 30 хв. по 11 год. 00 хв. 28.09.2022 під час військового стану, невстановлена особа перебуваючи в приміщенні об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку болгарки «Дпіром М», чим спричинила матеріального збитку гр. ОСОБА_7 .
Як вбачається з протоколу огляду від 28.09.2022 року ОСОБА_4 добровільно видав болгарку чорного кольору з серійним номером ZIT 9, яку було викрадено у потерпілого.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.10.2022 зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 в квартирі потерпілого, де виконував роботи помітив болгарку, поклав її до мішка та поніс до ломбарду.
Відповідно до довідки КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» № 1207 від 29.09.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на динамічному спостереженні з 02.2019 року з приводу ППР-А «Синдром залежностей від алкоголю».
Згідно довідки КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради відокремлений підрозділ обласна консультативна психоневрологічна поліклініка № 2» від 29.09.2022 № 847 ОСОБА_4 в даний заклад звертався за медичною допомогою з 2013 року по цей час з діагнозом легка розумова відсталість.
Як вбачається з акту судово-психіатричного експерта №376 від 21.10.2022 ОСОБА_4 будь-якими хронічними психічними захворюванням не страждає і не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства, рівня легкої розумової відсталості з значними порушеннями поведінки, що позбавляє його здатності самостійно реалізовувати свої права. Ступінь розумової відсталості у поєднанні з емоційно-вольовими порушеннями у ОСОБА_4 позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння. ОСОБА_4 підпадає під дію ст. 20 КК України. Потребує застосування примусових заходів у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Вказані умисні суспільно небезпечні дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного або надзвичайного стану.
На вчинення наведеного суспільно небезпечного діяння саме ОСОБА_4 органом досудового розслідування зібрані певні докази, зазначені в клопотанні та реєстрі матеріалів досудового розслідування, які були досліджені безпосередньо судом в судовому засіданні, зокрема: актом судово-психіатричного експерта № 376 від 21.10.2022, довідками з диспансерів, протоколом огляду від 28.09.2022, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.09.2022 № 4755, протоколом огляду місця події від 28.09.2022, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 29.09.2022 № 2676/22, протоколом проведення слідчого експеременту від 05.10.2022 та іншими матеріалами.
Згідно наведеного висновку з урахуванням актуального психічного стану ОСОБА_4 , ступеня суспільної небезпеки кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, він потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На підставі наведеного висновку суд визнає ОСОБА_4 неосудним.
Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.
Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки останній вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності і до нього можливо застосувати примусові медичні заходи у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1