Справа №186/1121/20
Провадження №1-кп/0186/7/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 03.03.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Миколаївки, Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянки України, яка має неповну середню освіту, вдови, непрацюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 (приймав участь у відеоконференції)

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 , після вчинення злочинів, передбачених ст.309 КК України, за які вона була засуджена вироком суду від 07 травня 2020 року, знову вчинила злочин у сфері незаконного обігу психотропних речовин.

У невстановлений слідством час, при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_3 незаконно придбала з метою подальшого збуту кристалічну речовину загальною масою 0,9441 г., яка містить психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежено, загальною масою 0,0647 г., яку незаконно зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого незаконного збуту.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут вищевказаної психотропної речовини, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №23 по вул.Гагаріна в м.Першотравенську Дніпропетровської області, 23 квітня 2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилин незаконно збула ОСОБА_6 два сліп-пакета з кристалічною речовиною масою 0,0200 г.та 0,0181 г., яка містить в собі психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежений, масою 0,0167 г. та 0,0089 г. відповідно, за що отримала від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 300 грн., а іншу частину психотропної речовини «метамфетамін» продовжувала незаконно зберігати за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою з метою подальшого збуту.

23 квітня 2020 року у період часу з 17 години 05 хвилин до 19 години 30 хвилин під час проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_3 , було вилучено два сліп-пакети з кристалічною речовиною масами: 0,0127 г., 0,8933 г. яка містить психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежений, масами відповідно: 0,0061 г., 0,0330 г. які ОСОБА_3 незаконно зберігала з метою подальшого збуту.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні 29 грудня 2020 року винною себе в скоєнні кримінального правопорушення визнала частково, та пояснила, що зберігала психотропні речовини для особистого вживання. У судовому засіданні 12 липня 2022 року ОСОБА_3 винною себе в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України не визнала та пояснила, що вона наркотиками не торгує. Вона вже не пам`ятає, де вона знаходилася в той час, в який вона згідно до обвинувачення продавала психотропні речовини. При обшуці в квартирі, де вона проживала зі співмешканцем ОСОБА_7 , працівникам поліції видав наркотичні засоби саме її співмешканець. Про те, що в квартирі ОСОБА_7 зберігає наркотики їй було невідомо. В цей же день її також обшукували, а саме, криміналіст ОСОБА_8 відвела її на кухню квартири, де у відсутність понятих обшукала. При обшуці у неї ОСОБА_9 нічого не знайшла, але коли остання погукала понятих то їм показала пакетики, начебто вилучені у неї. Вважає, що саме ОСОБА_9 підкинула їй пакетики з наркотиками. Вона раніше вживала наркотичні засоби та психотропні речовини, та була засуджена за ч.2 ст.309 КК України за зберігання марихуани, але з 2020 року вона ні наркотичні засоби, ні психотропні речовини не вживає.

Крім того ОСОБА_3 пояснила, що вона офіційно не працює, так як її нікуди не беруть, а також не реєструють, як безробітну. Вона неофіційно працює з дому торгує біжутерією, а також їй фінансово допомагає син, який працює в шахті, та батьки, які проживають у селі, та надають їй продукти харчування.

У зв`язку з тим, що вона не вчиняла кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у скоєнні якого її обвинувачують, прохала суд постановити відносно неї виправдувальний вирок.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 вини у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, її вина підтверджується наступними доказами, які були досліджені в ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що в травні 2020 року (точну дату він вже не пам`ятає), до квартири його матері за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав він з ОСОБА_3 , прийшли працівники поліції. Коли він відчинив двері квартири йому слідчий повідомив, що в квартирі буде проводитися обшук на підставі ухвали слідчого судді.

До квартири зайшло багато працівників поліції та двоє понятих, які відразу розійшлися по всій квартирі. У ході обшуку він сам добровільно видав працівникам поліції наркотичний засіб, який зберігав для особистого вживання у вимикачу в зальній кімнаті. Йому нічого невідомо про те чи продавала наркотичні засоби та психотропні речовини в той час його співмешканка ОСОБА_3 . Під час обшуку ОСОБА_3 вивели до кухні, де працівник поліції проводила її особистий обшук, у той час, як поняті весь цей час знаходилися в зальній кімнаті.

Свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду пояснила, що вона приймала участь при проведенні обшуку в якості спеціаліста, так як вона включена до складу СОГ. При проведенні обшуку вона фіксує за допомогою фото та відео події, які відбуваються, обробляє поверхні на наявність трасологічних слідів. До її обов`язків не входить проводити сам обшук. За вказівкою слідчого, якщо він чоловічої статі, вона може провести поверхневий огляд особи жіночої статі. При проведенні обшуку в квартирі, де проживала ОСОБА_3 , вона проводила поверхневий обшук ОСОБА_3 , але як це саме відбувалося, та в якій кімнаті квартири вона не пам`ятає за спливом довгого періоду часу.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні підтвердив, що більше двох років тому його та його знайомого ОСОБА_13 , працівники поліції запросили бути присутнім в якості понятих при проведенні обшуку в квартирі де проживала ОСОБА_3 з її хлопцем. Працівники поліції подзвонили до квартири, їм відчинив хлопець і вони зайшли. Слідчий оголосив ухвалу слідчого судді та розпочався обшук. У ході обшуку він весь час перебував в квартирі. Поліцейські вилучали сім-карти, флешки, мобільні телефони та інше. Все вилучене запаковувалося в пакети. Хлопець сам показав поліції де в зальній кімнаті зберігаються наркотики (у вимикачу). Крім того жінка криміналіст, яка також весь час була в квартирі, проводила особистий обшук ОСОБА_3 , для цього вона відвела обвинувачену на кухню, де її і обшукувала. Він з іншим понятим при обшуці особи присутні не були, так як вони є особами чоловічої статі. Після проведення обшуку слідчим було складено протокол, який ним було підписано. Ніяких заходів примусу при обшуці працівники поліції ні до обвинуваченої, ні до її хлопця не застосовували. Крім того свідок підтвердив, що на видеозаписі, яким фіксувалася оперативна закупка психотропних речовин у ОСОБА_3 присутній він з ОСОБА_14 , як поняті при даній слідчій дії. Також зазначив, що сам факт закупки він не бачив, так як знаходився на великій відстані від місця придбання. Свідок підтвердив, що був присутнім в якості понятого при проведенні обшуку та закупки психотропних речовин,а також підтвердив, що в протоколах його підписи. При додатковому допиті зазначив, що він не в повній мірі пам`ятає обставини справи, так як пройшло багато часу з тих подій.

Свідок ОСОБА_15 , пояснив суду, що більше двох років тому його запросили працівники поліції бути присутнім при обшуці в якості понятого. Вони зайшли до квартири де проживала ОСОБА_3 з хлопцем і почали обшук. ОСОБА_3 говорила працівникам поліції, що вона наркотиками не торгує. Хлопець обвинуваченої повідомив працівникам поліції, що він зберігає наркотики у вимикачі в зальній кімнаті для особистого вживання. Дійсно у вимикачі було знайдено декілька пакетиків з білою речовиною. Потім слідчий попрохав експерта криміналіста жінку, провести особистий обшук обвинуваченої ОСОБА_3 . При проведенні особистого обшуку у ОСОБА_3 у спідній білизні останньої було знайдено пакетики з білою речовиною. Він особисто обшуку ОСОБА_3 не бачив, так як він чоловік, але після обшуку ОСОБА_3 сама їм сказала, що у неї у спідній білизні знайшли пакетики з білою речовиною. Під час обшуку працівники поліції ніякого тиску на Тупіку та її хлопця не чинили.

Крім того свідок підтвердив, що на відеозаписі, яким фіксувалася оперативна закупка психотропних речовин у ОСОБА_3 присутній він з ОСОБА_16 , як поняті при даній слідчій дії. Також зазначив, що подій даної слідчої дії він на теперішній час не пам`ятає, так як з тих подій пройшло багато часу.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він раніше неодноразово купував у ОСОБА_3 психотропні речовини. Він не був її постійним клієнтом, але коли йому необхідно було придбати, то він телефонував ОСОБА_3 на мобільний телефон, або кричав їй під вікнами, або приходив до квартири де вона проживала. У 2020 році до нього підійшли працівники поліції і запропонували прийняти участь в оперативній закупці психотропної речовини у ОСОБА_3 , на що він погодився. Його запросили до відділу поліції де видали грошові кошти в сумі 300 гривень ( трьома купюрами по 100 гривень) та встановили на його одязі техніку для відеозйомки. Потім він зателефонував ОСОБА_3 та попрохав продати йому психотропи на що остання погодилася та додатково попрохала його придбати їй маленькі сліп-пакети, так як вона не мала в що фасувати психотропну речовину. Вони разом з понятими та працівниками поліції сіли до автомобіля та поїхали спочатку на ринок «Південний», де він придбав сліп-пакети для ОСОБА_3 (гроші на пакетики йому дав знайомий), а потім поїхали на вул.Гагаріна, де він повинен був зустрітися з обвинуваченою. ОСОБА_3 прийшла до нього з собакою та продала йому два пакетика психотропної речовини ( один пакетик коштував 150 грн.), а він передав їй грошові кошти та куплені сліп-пакети. Куплене у ОСОБА_3 він видав працівникам поліції в присутності понятих. Понятих було двоє, вони були присутні при наданні йому працівниками поліції грошових коштів, а також вони супроводжували його до місця оперативної закупки, але знаходилися на значній відстані, щоб їх не бачила ОСОБА_3 . Він не пам`ятає у що була одягнена ОСОБА_3 в момент продажу психотропної речовини, але добре пам`ятає, що на останній була чорна маска з візерунком.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується письмовими доказами дослідженими в ході судового розгляду:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03 березня 2020 року відповідно до якої ОСОБА_17 повідомив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається незаконним збутом психотропної речовини «метамфетамін» на території м.Першотравенська (т-1, а.с.73-74);

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 березня 2020 року, згідно до яких ОСОБА_18 та ОСОБА_17 впізнали ОСОБА_3 , як особу, яка займається збутом метамфетаміну та наркотичних засобів (т-1, а.с.79-82);

- протоколом про результат контролю за вчиненням злочину від 23 квітня 2020 року з якого вбачається, що за участю оперативного закупника ОСОБА_6 та понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_12 23.04.2020 року у приміщенні Першотравеського ВП ОСОБА_6 дав добровільну згоду на проведення оперативної закупки у громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Під час огляду ОСОБА_6 при ньому виявлено його мобільний телефон, інших речей вилучених з обігу предметів при ньому не виявлено. Після чого останньому були видані грошові кошти в сумі 300 грн, наступними купюрами: 100 грн УД 2140996, 100 грн УЗ 5786687, 100 грн УД 6086743, для проведення оперативної закупки психотропної речовини метамфітамін у громадянки ОСОБА_3 , які були скопійовані на багатофункціональному пристрої «Canon MF 4410». ОСОБА_6 поклав грошові кошти до себе в кишеню та пояснив, що необхідно прослідувати до будинку АДРЕСА_3 де мешкає ОСОБА_3 та продає психотропні речовини метамфетамін. Далі працівники поліції разом з ОСОБА_6 та понятими прослідували до вказаного будинку на службовому автотранспорті Першотравенського ВП до вул.Гагаріна, 23 м.Першотравенська та по дорозі до вказаного будинку зупинились. До вказаного місця поняті та ОСОБА_6 їхали в одному авто. Зупинившись, ОСОБА_6 направився до останнього під`їзду вказаного будинку з понятими на відстані 10-15 метрів. 23 квітня 2020 року о 10 годині 46 хвилин знаходячись поруч з четвертим під`їздом будинку АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_3 та продовжив її чекати. ОСОБА_3 вийшла з під`їзду та підійшла до ОСОБА_6 , останній передав їй кошти, а ОСОБА_3 передала ОСОБА_6 два сліп пакети, які він поклав до кишені. Об 11 годині 06 хвилин ОСОБА_6 разом з понятими повернувся до службового автомобіля. ОСОБА_6 надав для огляду два сліп пакети з кристалічною речовиною білого кольору зовні схожою на метамфетамін, які були вилучені та поміщені до спецпакету №3974016, а громадянин ОСОБА_6 пояснив, що вказану речовину він придбав у ОСОБА_3 (т-1, а.с.91-96);

- протоколом про результати аудіо-відеоконтролю місця (за особою) від 23 квітня 2020 року та доданими до нього відеозаписами з яких вбачається, що 23.04.2020 року особа яка залучена до конфіденційного співробітництва була одягнута в костюм обладнаний приладами аудіо-відео контролю. 23.04.2020 року о 10 годині 46 хвилин останній попрямував від службового автостранспорту до четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_3 де зателефонував ОСОБА_3 , яка проживає в останньому під`їзді на п`ятому поверсі та за вказаною адресою займається збутом психотропної речовини - метамфетаміном. Об 11 годині 05 хвилин ОСОБА_3 передала два пакети з кристалічною речовиною та взяла кошти, після чого об 11 годині 12 хвилин залегендована особа попрямувала до службового автомобіля (т-1, а.с.97-98);

- протоколом обшуку від 23 квітня 2020 року та доданими до нього відеозаписами з яких вбачається, що 23.04.2020 року з 17 год. 05 хв. до 19 год.30 хв. в присутності понятих за адресою АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_3 було проведено обшук в ході якого, було вилучено: два сліп пакети з речовиною білого кольору, які знаходилися у кімнаті за коробом вимикача світла ( згідно до пояснень ОСОБА_10 співмешканця ОСОБА_3 , дана речовина належить йому, та він її зберігав для особистого вживання); три купюри номіналом по 100 гривень кожна серії: УД 6086743, УД2140596, УЗ5786687, які були виявлені в рюкзаку -сумці ОСОБА_3 (т-1, а.с.99-107);

- висновком експерта №19/104-8/2138 від 10.06.2020 року, згідно якого надані на експертизу 24.04.2020 року: кристалічні речовини, вилучені 23.04.2020 року у ОСОБА_6 , масами 0,0200 г, 0,0181г містять психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено. Маса метамфетаміну становить відповідно 0,0167 г, 0,0089 г.; кристалічні речовини, вилучені 23.04.2020 року під час обшуку квартири АДРЕСА_4 масами 0,0127 г 0,8933 г (відповідно) містять психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено. Маса метамфетаміну становить відповідно 0,0061 г, 0,0330 г (т-1, а.с.120-126);

-висновком експерта №19/104-17/2/170 від 04 травня 2020 року, відповідно до якого слід пальця руки розмірами 21х15 мм, який вилучений 23.04.2020 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_3 , зі сліп пакету, який було виявлено за коробом вимикача світла та в якому містилася психотропна речовина метамфетамін - залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_3 (т-1.а.с.129-141);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 квітня 2020 року, яким підтверджено, що свідок ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 , як особу, що займається збутом психотропних речовин (т-1, а.с.154-156);

протокол огляду від 24.04.2020 року, згідно якого оглянуто мобільний телефон марки HUAWEI Р8, вилучений 23.04.2020 року під час обшуку у ОСОБА_3 . На вказаному телефоні виявлено додаток соціальної мережі Telegram та додаток Messenger, у яких маються переписки з різними особами та групами, які зафіксовані на відеокамеру, та зроблені скріншоти екрану вказаного телефону. Додатками до протоколу огляду є диск з відеозаписом та скріншоти екрану телефону зі змістом переписки в соціальних мережах. На скріншотах зафіксовано зміст переписок обвинуваченої ОСОБА_3 зі свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , з якого вбачається, що вказані свідки замовляли у ОСОБА_3 для придбання певний товар.

За результатами аналізу змісту вищевказаної переписки та її взаємозв`язку з сукупністю інших доказів суд прийшов до висновку, що у переписці свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 з ОСОБА_3 мова йде про замовлення в останньої психотропної речовини..

Вищевказані докази суд покладає в основу обвинувачення, оскільки відповідно до положень статей 85 та 86 КПК України вказані докази є належними та допустимими з огляду на наступне.

Покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 є послідовними, чіткими та узгоджуються з іншими дослідженими доказами у даному кримінальному провадженні.Судом встановлено, що неприязнених стосунків між вказаними свідками та обвинуваченою не було і на даний час не має, тому на переконання суду покази зазначених вище свідків є допустимими доказами і у суду відсутні сумніви в достовірності цих показів.

Судом також були допитані свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які кожен окремо пояснили, що вони особисто знайомі з ОСОБА_3 , але у останньої ніколи наркотичні засоби та психотропні речовини не купували. Про те, чи продає наркотичні засоби та психотропні речовини обвинувачена їм не відомо.

За клопотанням прокурора в ході судового розгляду були оголошені протоколи допиту свідків: ОСОБА_22 від 01 червня 2020 року та ОСОБА_21 від 02 червня 2020 року ( покази дані під час досудового розслідування), відповідно до яких останні пояснили, що вони кожен окремо неодноразово купували у ОСОБА_3 психотропну речовину метамфетамін для особистого вживання.

Після оголошення протоколів допиту ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в судовому засіданні заперечили факти придбання психотропної речовини у ОСОБА_3 , та пояснили, що вони таких показів слідчому не надавали, підписували протоколи не прочитавши їх текст.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 відповідно до ст.85 КПК України є неналежними доказами, оскільки не містять в собі відомостей про скоєння злочину ОСОБА_3 .

Протоколи допиту свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які були оголошені судом в ході судового розгляду не є доказами, відповідно до ст.23 КПК України, так як не були досліджені безпосередньо судом.

Суд вважає необґрунтованими доводи захисника щодо провокації злочину, оскільки, на його думку, закупка була проведена «легендованою особою» на прохання та за активної участі правоохоронних органів.

Вказані доводи були належно перевірені і не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 271 КПК контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин. Під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем.

Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів судова практика виробила змістовний та процесуальний критерії. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Так, підбурювання поліцією до вчинення злочину відбувається тоді, коли правоохоронці (в тому числі, залучені ними довірені особи) не обмежуються розслідуванням злочинної діяльності, але здійснюють на суб`єкта такий вплив, що спонукає його до скоєння правопорушення, яке в іншому випадку не було б вчинено.

Вирішуючи, чи було розслідування «пасивним» (тобто не спонукало до вчинення злочину), необхідно вивчити причини, що лежать в основі негласної операції та поведінки працівників органів, що її проводять. Тут слід покладатися на те, чи існували об`єктивні підозри в тому, що особа була причетна до злочинної діяльності або була схильна до вчинення кримінального правопорушення.

Проводячи межу між законним розслідуванням поліцією та підбурюванням до вчинення кримінального правопорушення, додатково вивчається питання про те, чи чинився на особу вплив для вчинення правопорушення. У справах у сфері обігу наркотичних засобів враховуються прояв ініціативи у контакті із особою, поновлення пропозиції, незважаючи на його первинну відмову, наполегливі спонукання, підвищення ціни на наркотик за межі середньої або апелювання до співчуття через симптоми абстиненції (Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Акбай та інші проти Німеччини»).

Дослідивши результати оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій, судом встановлено, що ОСОБА_3 , здійснюючи збут психотропних речовин ОСОБА_6 , вчиняла аналогічні дії по відношенню до інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, на що вказує, зокрема, зміст їх розмови при проведенні оперативної закупки. Так остання замовила ОСОБА_6 сліп пакети в які мала намір у подальшому фасувати речовину, збутом якої займалася. Також ОСОБА_3 цікавила інформація про отримання працівниками вугільних підприємств міста заробітної плати. Крім того на питання ОСОБА_6 про якість матамфетаміна (чи такий же він гарний як попередній раз), обвинувачена відповіла ствердно, що свідчить про неодноразовий продаж психотропної речовини.

На підставі наведеного та інших досліджених доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку, що провокація злочину не знайшла свого підтвердження, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки, притаманні провокації злочину правоохоронними органами.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що допитаний у справі як свідок ОСОБА_6 обмовив обвинувачену ОСОБА_3 у вчиненні злочину, у матеріалах справи немає. Судом також не встановлено, що вказаний свідок мав особисту зацікавленість у результаті розслідування чи якимось чином був у прямій залежності від працівників органу досудового розслідування. Його показання також узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , які були понятими під час проведення оперативної закупки у ОСОБА_3 , котрі підтвердили свою присутність під час цієї слідчої (розшукової) дії та обставини її проведення. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що добровільно дав згоду на проведення оперативної закупки у обвинуваченої.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 05 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви», саме по собі застосування спеціальних методів розслідування, зокрема легендованих операцій, не є провокацією злочину, а використання судом доказів, одержаних у такий спосіб, автоматично не свідчить про порушення права на справедливий судовий розгляд.

Вплив поліції на хід подій з використанням «моделі симуляції злочинної поведінки», коли поліція приєднується до протиправної діяльності, а не ініціює її, розцінюється судом не як провокація, а як таємна робота, що не містить ознак зловживань з огляду на обов`язок правоохоронних органів протидіяти злочинам.

Виходячи з правових орієнтирів, не є провокацією пропозиція особи, котра співпрацює з правоохоронними органами, вчинити злочин, на яку винний одразу погоджується.

За відсутності ознак послідовного цілеспрямованого схиляння до кримінального правопорушення та наявності інформації про самостійну попередню підготовку винного до його вчинення (придбання чи виготовлення та зберігання предмета, знарядь злочину тощо) сам по собі факт відповідної пропозиції не дає достатніх підстав для висновку, що звернення конкретної особи мало вирішальний вплив на формування злочинного наміру та що в іншому випадку злочин не було би вчинено.

Разом з тим, у цьому кримінальному провадженні даних про наполегливе схиляння ОСОБА_6 обвинуваченої ОСОБА_3 до продажу йому психотропної речовини не встановлено.

Щодо доводів захисника про недопустимість доказів, а саме протоколу обшуку від 23 квітня 2020 року з тих підстав, що в ході обшуку були допущені порушення ч.7 ст.223 КПК України та ч.3 ст.104 КПК України, тобто при особистому обшуці ОСОБА_3 не були присутні поняті та у вступній частині протоколу не зазначені дані оперуповноваженого та ОСОБА_9 , суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Перелік діянь, які передбачені у ст. 87 КПК, як підстави для визнання фактичних даних недопустимими як докази, не є вичерпним і становить собою порушення фундаментальних гарантій, що дає певний орієнтир для визначення змісту поняття «істотне порушення» у випадках, які не підпадають під цей перелік.

Вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

У вступній частині протоколу обшуку від 23 квітня 2020 року дійсно не зазначено ім`я та по батькові спеціаліста ОСОБА_11 , оперуповноважених ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , а також дати народження та місця проживання даних осіб, як це передбачено абзацом 4 п.1 ч.3 ст.104 КПК України, але на переконання суду це не є істотним порушенням прав та свобод обвинуваченої ОСОБА_3 , оскільки вказані особи фактично брали участь при проведенні обшуку, при виконанні своїх обов`язків не допустили порушень КПК, діяли в рамках наданих їм повноважень, брали участь у проведенні слідчої дії за вказівкою слідчого, а тому формально не зазначені дані про вказаних працівників поліції не можуть бути підставою для визнання доказу недопустимим.

Не підлягає задоволенню клопотання захисника про визнання протоколів допиту свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 недопустимими доказами, так як дані протоколи суду стороною обвинувачення не надавались та не досліджувались як докази в ході судового розгляду.

Відповідно до ч.7 ст.223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Обшук особи здійснюється особами тієї самої статі у присутності адвоката, представника на вимогу такої особи (ч.5 ст.236 КПК України).

У порушення вимог ч.7 ст.223 КПК України обшук ОСОБА_3 23 квітня 2020 року було проведено особою жіночої статі - спеціалістом ОСОБА_11 , за відсутності понятих. Дане порушення підтверджено відеозаписом даної слідчої дії, який було переглянуто в ході судового розгляду, а також показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 ( зазначені в протоколі понятими), які пояснили суду, що вони були присутні при обшуці в квартирі де проживала ОСОБА_3 зі співмешканцем, але не були присутні при її особистому обшуці, а також показами свідка ОСОБА_10 .

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що протокол обшуку від 23 квітня 2020 року в частині обшуку обвинуваченої ОСОБА_3 є недопустимим доказом.

У рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Тому речові докази, вилучені при обшуці обвинуваченої (кристалічні речовини масами 0,0435 г., 0,0197 г., 0,0169 г., 0,0171 г, які містять психотропну речовину -метафетамін, обіг якої обмежено. Маса метамфетаміну становить відповідно 0,0206 г, 0,0091 г, 0,0072 г, 0,0078 г. ; купюра номіналом 50 гривень серії УК 3860925), не можуть вважатись допустимими доказами, оскільки є похідними від первинного доказу, а саме протоколу обшуку - в частинні обшуку обвинуваченої, який визнано недопустимим доказом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 101 КПК висновок експерта не може ґрунтуватись на доказах, які визнані судом недопустимими.

Ураховуючи, що предметом дослідження судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, яка оформлена висновком експерта від 10.06.2020 р. №19/104-8/2138 в тому числі були речові докази, визнані судом недопустимими, суд вважає висновки експерта в цій частині також недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України знайшла своє повне підтвердження під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за обставин, встановлених судом, а саме в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту двох сліп-пакетів з кристалічною речовиною масою 0,0127 г. та 0,8933 г., яка містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено масою 0,0061 г. та 0,0330 г. відповідно, та у незаконному збуті психотропних речовин двох сліп пакетів з кристалічною речовиною, яка містить психотропну речовину метамфетамін масою 0,0167 г. та 0,0089 г., вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.

Невизнання ОСОБА_3 вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України суд розцінює, як лінію захисту обвинуваченої, викликану бажанням останньої уникнути покарання.

Так обвинувачена ОСОБА_3 у ході судового розгляду стверджувала, що вона не продавала ОСОБА_6 психотропну речовину 23 квітня 2020 року, але це було спростовано показами свідка ОСОБА_6 , протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 23 квітня 2020 року та відеозаписом до нього, якими підтверджено, що остання продала два сліп пакети з речовиною білого кольору ОСОБА_6 за 300 грн. Купюри, які були видані працівниками поліції, для проведення оперативної закупки, були вилучені у ОСОБА_3 (знаходилися у її рюкзаку) під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченої.

Крім того ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що психотропна речовина, яку під час обшуку видав працівникам поліції її співмешканець ОСОБА_7 , їй не належить, і про те що останній зберігав її в квартирі їй невідомо, суд вважає неспроможними, так як на одному з вилучених пакетів знаходиться відбиток пальця обвинуваченої, тоді як сліди пальців рук ОСОБА_10 відсутні.

Оцінюючи докази добуті під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що скоєне обвинуваченою необхідно кваліфікувати в рамках пред`явленого їй обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої: вдова, утриманців не має, не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в силу ст.89 КК України не судима (неодноразово була засуджена за скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.309 КК України).

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання під час судового розгляду не встановлено.

При таких умовах суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна, крім житла, в тому числі особистого майна, яке було вилучено при проведенні обшуку 23 квітня 2020 року. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності (за відсутності вмотивованого клопотання), звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень) як нею самою так і іншими особами.

Дане остаточне покарання, визначене ОСОБА_3 на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) .

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом недоведеним.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 23 квітня 2020 року у період часу з 17 години 05 хвилин по 19 годину 30 хвилин під час проведення обшуку у квартирі за адресою АДРЕСА_2 де проживає ОСОБА_3 , при обшуці ОСОБА_3 було вилучено 4 сліп пакети з кристалічною речовиною масами 0,0435 г., 0,0197 г., 0,0169 г., 0,0171 г, які містять психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежений масами відповідно 0,0206 г., 0,0091 г. 0,0072 г., 0,0078 г., які ОСОБА_3 незаконно зберігала з метою подальшого збуту.

Підстави для виправдання обвинуваченої з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення державним обвинуваченням суду надані наступні докази: протокол обшуку від 23 квітня 2020 року та додані до нього відеозаписи (т-1, а.с.99-107);висновок експерта №19/104-8/2138 від 10.06.2020 року (т-1, а.с.120-126), допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 .

Протокол обшуку від 23.04.2020 року в частині обшуку ОСОБА_3 визнаний судом недопустимим доказом у зв`язку з порушенням вимог ч.7 ст.223 КПК України.

Речові докази, вилучені при обшуці обвинуваченої (кристалічні речовини масами 0,0435 г., 0,0197 г., 0,0169 г., 0,0171 г, які містять психотропну речовину - метафетамін, обіг якої обмежено, маса метамфетаміну становить відповідно 0,0206 г, 0,0091 г, 0,0072 г, 0,0078 г. ; купюра номіналом 50 гривень серії УК 3860925), висновок експерта від 10.06.2020 №19/104-8/2138 в частині дослідження речовин вилучених при особистому обшуці 23.04.2020 року ОСОБА_3 , також визнані судом недопустимими, оскільки є похідними від первинного доказу, а саме протоколу обшуку - в частині обшуку обвинуваченої, який визнано недопустимим доказом.

Враховуючи вищевикладене, а також покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_3 в цій частині.

Згідно ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п.3 ч.3 ст.129 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Європейський Суд з прав людини у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п.146) встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного» (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Такими чином, ретельно досліджені в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення в частині пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення в частині зберігання за місцем її проживання, по АДРЕСА_2 4 сліп пакетів з кристалічною речовиною масами 0,0435 г., 0,0197 г., 0,0169 г., 0,0171 г, які містять психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежений масами відповідно 0,0206 г., 0,0091 г. 0,0072 г., 0,0078 г., з метою подальшого збуту, не підтверджують прямо чи непрямо обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому суд не може покласти їх в основу обвинувального вироку, а відтак, виходячи з позиції ЄСПЛ, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності, доходить висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано достатніх та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України в частині зберігання за місцем її проживання, по АДРЕСА_2 4 сліп пакетів з кристалічною речовиною масами 0,0435 г., 0,0197 г., 0,0169 г., 0,0171 г, які містять психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежений масами відповідно 0,0206 г., 0,0091 г. 0,0072 г., 0,0078 г., з метою подальшого збуту, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, а тому ОСОБА_3 в цій частині обвинувачення у відповідності до п.1 ч.1 ст.373 КПК України слід визнати невинуватою та виправдати.

У відповідність до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

По даному кримінальному провадженню в ході досудового розслідування було проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, яка оформлена висновком експерта №19/104-8/2138 від 10 червня 2020 року та судову трасологічну експертизу, яка оформлена висновком експерта №19/10-17/2/170 від 04 травня 2020 року. Витрати пов`язані з залученням експертів документально підтверджені та становлять 2942 гривні 10 копійок. За таких умов суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по залученню експертів у сумі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 10 копійок.

Цивільний позов по справі відсутній.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, - суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією всього особисто належного їй майна, крім житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її фактичного затримання при виконанні вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 06 серпня 2020 року по 03 вересня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні в частині зберігання за місцем її проживання, по АДРЕСА_2 4 сліп пакетів з кристалічною речовиною масами 0,0435 г., 0,0197 г., 0,0169 г., 0,0171 г, які містять психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежений масами відповідно 0,0206 г., 0,0091 г. 0,0072 г., 0,0078 г., з метою подальшого збуту, вчиненого особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та виправдати ОСОБА_3 на підставі пункту 1 частини 1 статті 373 КПК України у зв`язку з тим, що не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Цивільний позов по справі відсутній.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Внесену ОСОБА_27 заставу в сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень 00 копійок після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 10 копійок.

Речові докази по справі: психотропну речовину ( метамфетамін) масою 0,0167 г., 0,0089 г., 0,0061 г., 0,0330 г.,0,0206 г. , 0,0091 г., 0,0072 г., 0,0078 г., яка знаходиться в спеціальних пакетах експертної служби №5227423, №5227422, №5227421; дев`ять сімкарт різних операторів; флеш карту пам`яті об`ємом 4Гб; аркуші паперу із записами; блокнот із записами; захисну маску чорного кольору у візерунок з долонями які перебувають на зберіганні в камері речових доказів ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Купюри номіналом 100 грн: УД 6086743, УД 2140996, УЗ 5786687, які визнані речовими доказами та знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у спеціальному пакеті №3974018 ( т-1 а.с.157-158) повернути ГУНП в Дніпропетровській області.

Грошові кошти вилучені у ОСОБА_3 в загальній сумі 50 гривень, які знаходяться спеціальному пакеті №3974019, прикраси з жовтого та білого металу, які опечатані до спеціального пакету №3974020, та знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області -конфіскувати на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції - після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1