Справа № 182/1085/23
Провадження № 1-кс/0182/303/2023
У Х В А Л А

Іменем України

14.03.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2023 за № 0000101 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, українки, громадянки України, не працюючої, незаміжньої, не має повної середньої освіти, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2023 за № 0000101 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 07.03.2023 близько об 11 години 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою реалізації якого, під вигаданим приводом, а саме надання соціальної допомоги, представилась працівником соціальної служби та, таким чином, проникла у квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В цей же день та час, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , під вигаданим приводом перепису номерів купюр, отримала гроші в сумі 3000,00 гривень, які ОСОБА_9 передав їй власноруч.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадання чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито, умисно, із корисливих спонукань, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_5 не переписавши номерів купюр запечатала їх у паперовий конверт, після чого поклала до своєї сумки. Проте, такими діями ОСОБА_5 викликала підозру у потерпілої ОСОБА_8 , яка зрозумівши протиправний характер вчинюваних ОСОБА_5 дій, почала вимагати у ОСОБА_5 повернути їй грошові кошти. Не реагуючи на вимоги потерпілої, ОСОБА_5 з метою заволодіння грошима, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почала чинити опір потерпілій ОСОБА_8 , та попри дії останньої, спрямовані на припинення протиправних дій, ОСОБА_5 відчинила вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , та утримуючи у сумці відкрито викрадені грошові кошти, вибігла до приміщення під`їзду вказаного житлового будинку. Проте, в той же ж день та час потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почали переслідувати ОСОБА_5 та наздогнали останню на сходинковому марші першого поверху, де розташована квартира АДРЕСА_3 , та схопивши ОСОБА_5 руками за верхній одяг, намагаючись тим самим, втримати її та припинити злочинні дії ОСОБА_5 .

З метою заволодіння чужим майном та доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_5 знову вирвалась із рук потерпілих, при цьому потерпілій ОСОБА_8 вдалося вихопити із рук ОСОБА_5 сумку, де знаходився конверт з викраденими грошима, належними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, намагалась заволодіти грошима в сумі 3000,00 гривень, належними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , але не змогла довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки сумку, де знаходився конверт з викраденими грошима, вихопила у неї із рук потерпіла ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_5 покинула місце вчинення злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 намагалася заподіяти матеріальний збиток потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на суму 3000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаний із проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, якщо особа вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

08.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.4 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину є наступні докази: протоколом огляду місця події квартири АДРЕСА_3 , в ході якого оглянуто та вилучено особисті речі ОСОБА_5 , які остання залишила на місці вчинення нею злочину; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом впізнання особи за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 ;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;протоколом впізнання особи за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 08.03.2023.

ОСОБА_5 вчинила злочин, котрий Кримінальним законом віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що потерпілими у кримінальному провадженні є особи похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому є всі підстави стверджувати, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, вільно пересуваючись в межах м. Покров Дніпропетровської області, де проживають потерпілі, може незаконно впливати на них з зміни ними показів стосовно обставин вчинення злочину.

Наведене вказує, що існує обґрунтований ризик, передбачений п. 3 ч. 1

ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні.

Крім того, дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу підозрюваної ОСОБА_5 встановлено, що вона ніде не працює, законних джерел доходу не має, заробляє на життя, шляхом вчинення корисливих злочинів.

Зазначена обставина вказує на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що запобігти зазначеним ризикам може лише такий запобіжний захід, що дозволить контролювати перебування ОСОБА_5 в певному місці працівниками поліції, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також, враховуючи тяжкість вчиненого злочину і санкцію ч. 4 ст. 186 КК України, яка передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі, слідчий вважає, що будь який інший запобіжний захід, не перешкодить ОСОБА_5 вільно пересуватися в межах м. Покров, та незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможуть запобігти можливості підозрюваної ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий наголосив на тому, що ні один із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, передбаченим п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком від 7 до 10 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена ч.2 ст.181 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та те, що для проведення досудового розслідування і розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді, необхідно забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, виникла необхідність застосувати до підозрюваної запобіжний захід, який забезпечить виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме цілодобовий домашній арешт.

Приймаючи до уваги викладене, запобігти вищезазначеному ризику і реалізувати положення ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не має можливості, слідчий і звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні, тому просив задовольнити клопотання.

Адвокат ОСОБА_7 не заперечувала проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просила обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки її підзахисна є матір`ю одиначкою, на утриманні має неповнолітнього сина 2006 р.н., який перебуває на обліку у лікаря психіатра, потребує періодичного відвідування лікарів та оформлення групи інвалідності.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Прокурор заперечував проти обрання стосовно підозрюваної дошнього арешту у нічний час.

Вислухавши прокурора, адвоката, підозрюваної, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт. Він полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України).

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченої, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що останній має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, по якому їй 08 березня 2023 року вручено письмову підозру. Вину в інкримінованому правопорушенні підозрювана ОСОБА_5 не заперечує.

В клопотанні обґрунтовано зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може спонукати підозрювану переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, потерпілими у кримінальному провадженні є особи похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому є всі підстави стверджувати, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, вільно пересуваючись в межах м. Покров Дніпропетровської області, де проживають потерпілі, може незаконно впливати на них з метою змін ними своїх показів.

Крім того, підозрювана ОСОБА_5 ніде не працює, законних джерел доходу не має, заробляє на життя, шляхом вчинення корисливих злочинів, а тому існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Однак, відповідно до довідки директора КП «ЦМЛ ПМР ДО» ОСОБА_10 , неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом психічне захворювання та потребує відвідування лікарів.

З огляду на вищеназвані обставини, слідчий суддя вважає можливим частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, а саме з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби.

Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрювану обов`язки, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на 2 місяці.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2023 за № 0000101 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту поклавши на підозрювану такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за першою вимогою, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

- в період часу з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровської обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 14.05.2023 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1