Справа № 148/1974/22
Провадження №1-кп/148/67/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження -

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Тульчина кримінальне провадження №0000164, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше засудженого вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.11.2022 за ч.ч. 1, 3, 4 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбалення волі, та звільненого від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 в кінці вересня 2022 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, проходячи повз закинуту ферму, що розташована в с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, в чагарниках виявив дикоростучу рослину коноплі, де у нього відразу виник умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу - канабісу. Далі, перебуваючи на вищевказаній території, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно зірвав одну гілку із листками та суцвіттям із даного куща коноплі, який знаходився на вказаній території, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту.

Після вчинених дій ОСОБА_6 зірвану гілку із листками та суцвіттям рослини коноплі переніс до господарського приміщення домоволодіння за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де її висушив, за необхідності подрібнював та періодично вживав шляхом куріння, чим здійснював незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

12.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області про надання дозволу на проведення обшуку проведено обшук території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , в межах якого в господарському приміщенні, що на території домогосподарства, виявлено та вилучено речовину рослинного походження.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-22/16862-НЗПРАП від 21.11.2022, надані на дослідження фрагменти верхівкових частин рослини є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 11,88 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що восени 2022, точнішої дати не памятає, він біля ферми в с. Нестерварка шукав металолом та одного разу там побачив кущ коноплі. Зірвав з нього одну гілку та переніс до себе додому. Вдома висушив та час від часу вживав шляхом куріння. Зазначив, що вживає канабіс час від часу, лікування не проходить та не потребує такого, адже залежності не має. 12.11.2022 в нього вдома за ухвалою суду проведено обшук , в ході якого вилучено коноплю, яку він зберігав для власного споживання. Зазначив, що дійсно відносно нього 10.11.2022 був ухвалений вирок за крадіжки та призначено покарання з умовним терміном. Дуже шкодує про вчинене, просить не позбавляти волі, щоб мати змогу відпрацювати і виправитись. При цьому додав, що зараз не працює, і роботу складно знайти.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази вини останнього, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення, а саме: умисні дії щодо незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, задовільно характеризується за місцем проживання, до складу його сімї входить батько, 1952 р.н., у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів (а.п. 49).

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту. Саме таке покарання, на переконання суду, в даному випадку буде виправданим та сприятиме меті покарання - виправлення обвинуваченого, оскільки встановлено, що обвинувачений ніде офіційно не працює, так само не має в даний час тимчасових заробітків. А тому суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу або громадських робіт, оскільки такі покарання є обєктивно неможливими для виконання обвинуваченим.

Крім того, суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю вироків, оскільки встановлено, що кримінальне правопорушення, що є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні, вчинено ним після постановлення попереднього вироку. До такого висновку суд доходить з огляду на таке.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України, вчинене обвинуваченим, є триваючим. Для триваючого кримінального правопорушення характерним є неспівпадіння моменту закінчення складу злочину і моменту фактичного завершення протиправних дій. Завершення триваючого правопорушення - це день його припинення за волею або всупереч волі винного, в тому числі викриття особи у вчиненні такого правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у вересні 2022 року придбав, виготовив та почав зберігати наркотичний засіб за місцем свого проживання та зберігав його до 12.11.2022, коли в ході санкціонованого обшуку він був виявлений у нього працівниками поліції. Тобто, вчинене ним кримінальне правопорушення було закінчено 12.11.2022 після постановлення вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.11.2022.

Отже, відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, приєднавши до покарання за даним вироком у виді арешту повністю невідбуте покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.11.2022 у виді позбавлення волі, перевівши призначене за цим вироком покарання у виді арешту в позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експерта.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання за даним вироком повністю невідбутого покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.11.2022, перевівши призначене за цим вироком покарання у виді арешту в позбавлення волі з розрахунку 1 день арешту за 1 день позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком 5 (пять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання обвинуваченого на виконання цього вироку.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речовий доказ: речовину рослинного походження, яку упаковано до спеціального пакету Національної поліції України №SUD3100383 з підписами старшого дізнавача сектору дізнання та понятих, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів - знищити, скасувавши з нього арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.11.2022.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1510, 24 грн. (одну тисячу п`ятсот десять гривень двадцять чотири копійки) витрат на залучення експерта.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1