печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7343/23-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про продовження строку досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, а також за фактами зловживання службовим становищем, перевищення службових повноважень посадовими особами Державної установи «Бердянська виправна колонія (№77)», катування засуджених, вимагання майна, а також створення, керування та участі у злочинній організації службовими особами Державної кримінально-виконавчої служби України спільно із окремими засудженими з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. ч. 1, 2 ст. 365, ч. ч. 1, 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 255 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, а також за фактами зловживання службовим становищем, перевищення службових повноважень посадовими особами Державної установи «Бердянська виправна колонія (№77)», катування засуджених, вимагання майна, а також створення, керування та участі у злочинній організації службовими особами Державної кримінально-виконавчої служби України спільно із окремими засудженими з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. ч. 1, 2 ст. 365, ч. ч. 1, 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 255 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2016 року (більш точної дати не встановлено) службовими особами Державної установи «Бердянська випрана колонія № 77» (далі - ДУ «Бердянська випрана колонія № 77») з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створено злочинну організацію, основним завданням якої стало отримання неправомірної вигоди для її учасників шляхом вимагання та отримання грошових коштів від засуджених осіб, які відбувають покарання у вказаній державній установі виконання покарань.

Дана злочинна організація, до складу якої увійшли невстановлені на теперішній час працівники ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», характеризувалась наступним чином:

- попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів;

- чіткою ієрархією;

- стабільністю і згуртованістю свого складу;

- розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із катуванням засуджених та вимаганням у них і їх родичів грошових коштів;

- об`єднаністю злочинів єдиним планом з розподілом функції кожного із учасників групи, спрямованих на досягнення єдиної злочинної мети;

- обізнаністю усіх учасників групи з планом злочинних дій;

- наявністю загальновизнаних правил поведінки;

- домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час;

- розподілом грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності між всіма її учасниками;

- приховування наслідків вчинених протиправних дій та не притягнення учасників організації до кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

За загальним планом отримання неправомірної вигоди здійснювалося наступним чином.

На першочерговому етапі реалізації злочинного плану оперативні працівники установи, виконуючи свої функції учасників злочинної організації, проводили приймання засуджених осіб, які прибули до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», та, виходячи за межі наданих їм повноважень, застосовували до них надмірну фізичну силу або дії психологічного тиску з метою зломлення їх волі та примусу надалі беззаперечно виконувати всі вказівки адміністрації установи.

Так, під час приймання засуджених із спеціалізованого автотранспорту, яким останні були доставлені на територію ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» для подальшого відбування покарання, оперативні працівники цієї установити до кожного із засуджених застосовували фізичну силу, наносячи їм удари руками, ногами, гумовими кийками у різні частини тіла, що також супроводжувалося образливими та принижуючими висловлюваннями.

Після цього оперативні працівники кожного із засуджених, застосовуючи больові прийоми із заломленням рук за спину, відводили в сторону від загального місця збору, де пропонували взяти до рук віника і підмести підлогу. За прийнятими у кримінальній субкультурі серед засуджених осіб неформальними правилами та звичаями засуджені не повинні співпрацювати із структурами будь-якої влади, а засуджений, який погодився підмітати підлогу, таким чином виявляє свою згоду на співпрацю із адміністрацією колонії.

Знаючи про ці злочинні звичаї, оперативні працівники ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», застосовуючи фізичне насильство, змушували засуджених виконувати їх вимоги, а саме декілька разів підмести підлогу врученим віником, щоб надалі шантажувати цих засуджених, погрожуючи розповсюдженням інформації про їх співпрацю із адміністрацією установи.

До засуджених, які добровільно відмовлялися виконати такі вимоги, оперативні працівники застосовували різноманітні види катувань, як зокрема нанесення ударів руками та ногами в різні частини тіла, нанесення ударів гумовими кийками, руками і ногами по тілу засудженого, замотаного в матрац, больове викручування рук за спиною, доведення до стану удушення шляхом затискання обличчя особи в мокрий матрац, тощо. Не витримуючи фізичної болі під час застосування такого різновиду катувань або під страхом їх застосування, засуджені особи погоджувалися виконувати вимоги адміністрації колонії.

Окрім того, після проведення відповідних процедур приймання засуджених, оперативні працівники за допомогою старших днювальних та днювальних, для психологічного тиску та збільшення ефекту пригнічення волі особи застосовували до засуджених принизливі процедури. За вказівкою одного із оперативних працівників засуджений мав ганчіркою помити унітаз у приміщенні вбиральні. Весь цей процес миття унітазу оперативний працівник знімав на відеокамеру, погрожуючи розповсюдити відзняте відео через мережу Інтернет та серед інших засуджених, усвідомлюючи, що за злочинними звичаями такий засуджений буде віднесений до однієї із найнижчих каст кримінальної субкультури - так званих «всіма відторгнутих осіб» або «опущених», що може вплинути на спосіб та умови відбування ним покарання у цій чи іншій колонії.

Засуджені, які відмовлялися виконати такі дії, піддавалися вищевказаним аналогічним видам катувань і, не витримуючи їх проведення, змушені були виконати вказівку щодо миття унітазу.

Всі вищеописані протиправні дії як фізичних, так і психологічних видів катувань були застосовані оперативними працівниками ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» до засуджених з метою послабити або взагалі придушити волю людини, змусити її через відчуття постійного страху застосування фізичного насильства або психологічного приниження беззаперечно виконувати будь-які вказівки як працівників адміністрації установи, так і засуджених, призначених старшим днювальним та днювальними окремих відділень установи.

Надалі засуджені, які прибули для відбування покарання до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», поміщувалися до дільниці карантину і розподілу, на якому перебували строком не менше 14 днів, а потім переводилися до конкретно визначеного керівництвом колонії відділення.

На цій стадії злочинного плану, про який заздалегідь були обізнані та виконували всі учасники злочинної організації, залучалися інші відібрані засуджені, які погодилися співпрацювати із адміністрацією колонії та відповідними наказами керівника установи були призначені старшими днювальними або днювальними. За вказівкою керівників злочинної організації старші днювальні і днювальні щоденно, систематично застосовували до інших засуджених різні види фізичних та психологічних катувань.

Зокрема, старші днювальні і днювальні до інших засуджених застосовували, окрім загальних ударів руками і ногами в різні частини тіла, витончені види катувань, що супроводжувалися сильним больовим синдромом та як правило не залишали видимих тілесних ушкоджень. До таких видів катувань відносилися нанесення ударів пластиковою або дерев`яною палицею по стопах, внаслідок чого подальше ходіння особи було болісним та ускладненим, нанесення ударів кулаком в область хребців шиї, від яких потерпіла особа на мить втрачала координацію або взагалі свідомість (так звана «черепаха»), болісне викручування рук за спиною, що супроводжувалося укладеним процесом дихання (так звана «ластівка» або «заплив»), нанесення численних ударів палицею по сідничній області, відбивання фаланги пальців рук пластиковою або дерев`яною палицею, нанесення під нігті грибкових інфекцій забрудненою швейною голкою, зв`язування або іммобілізація особи на тривалий час, довготривале стояння в одному положенні протягом декількох годин, присідання понад 500 і більше раз, безпідставне миття підлоги протягом цілого світлового дня, тривала заборона ходіння до туалету для справляння людських потреб та інші.

На будь-які скарги засуджених щодо застосування старшими днювальним або днювальними вищевказаних видів катувань адміністрація ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» не реагувала, приховуючи факти вчинення злочинів на території установи та забезпечуючи ухилення від відповідальності винних осіб.

Зламавши або послабивши такими катуванням волю особи, днювальні та старші днювальні в рішучій формі пропонували їй за певну грошову суму уникнути таких катувань. Після того як засуджений погоджувався на їх вимоги, старші днювальні та днювальні надавали йому можливість зателефонувати своїм рідним та попрохати перерахувати на конкретно визначені банківські картки необхідну суму грошових коштів або здійснювати таке перерахування щомісячно.

Банківські картки, на які надходили кошти, належали як правило рідним днювальних і старших днювальних, які надалі, не будучи обізнані із їх злочинними намірами, знімали ці кошти та готівкою передавали у посилках до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77».

Для вчинення вищеописаних злочинних дій протягом різного періоду часу у 2016-2020 роках залучили як учасників злочинної організації засуджених ОСОБА_9 - старшого днювального відділення № 1, ОСОБА_8 - старшого днювального відділення № 2, ОСОБА_11 - старшого днювального відділення № 3, ОСОБА_12 - старшого днювального відділення № 4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - старших днювальних дільниці карантину і розподілу. Всі вищевказані засуджені надали згоду на участь у злочинній організації і умисно за вказівкою її керівників вчиняли злочинні дії щодо інших засуджених, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які вони здійснювали для досягнення корисливих інтересів інших учасників злочинної організації.

Зокрема, зібраними доказами підтверджуються наступні факти вчинення протиправних дій. За вказівкою організаторів оперативні співробітники наносили побої засудженим особам, які щойно прибули для відбування покарання до ДУ «БВК № 77», застосовували до них заходи фізичного впливу, що принижують честь та гідністю особи, виявляючи при цьому осіб, що під страхом отримання тілесних ушкоджень погоджувалися співпрацювати із адміністрацією установи. Надалі таких осіб наказом начальника установи призначали на посади старших днювальних і днювальних, до функціональних обов`язків яких входило зокрема здійснення контролю над іншими засудженими за виконанням своїх обов`язків. Зокрема на посади старших днювальних та днювальних було призначено засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , до яких попередньо було також застосовано заходи фізичного впливу з метою змусити беззаперечно вчиняти на користь адміністрації установи визначені дії.

Отримавши владні повноваження над іншими засудженими, старші днювальні ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , діючи за вказівкою та під безпосереднім контролем ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , застосовували до засуджених, які прибули відбувати покарання до ДУ «БВК № 77» численні заходи фізичного впливу та насильницьких дій, серед яких побої, мордування, різного роду катування, що завдають особливих фізичних страждань, психологічного приниження честі та гідності особи.

Так, першочергово засуджені направлялися до відділу карантину, діагностики і розподілу ДУ «БВК № 77», де перебували протягом 14 діб. За цей період часу старші днювальні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за допомогою інших засуджених, призначених їх помічниками, наносили засудженим різного роду тілесні ушкодження та проводили принизливі процедури для того, щоб зламати волю людини. Так, засуджених примушували присідати по 5000-7000 раз, протягом 5-6 годин безупинно мити підлогу або стояти у одному положенні, не рухаючись. За будь-які порушення засудженим наносили побої, заподіювали сильний фізичний біль, засовуючи голки під нігті чи затискаючи пальці плоскогубцями, наносячи удари дерев`яною або пластиковою палицею на п`ятках, позбавляючи сну тощо.

Доводячи таким чином особу до тяжкого психологічного стану, їй пропонували «викупити» для себе покращені умови відбування покарання, найменш тяжку роботу або вирішення питання про умовно-дострокове звільнення. Для цього засуджені мали телефонувати своїм близьким та родичам і вмовляти їх перерахувати грошові кошти, інакше побиття, тортури, фізичні і моральні страждання продовжаться.

Вищевказані тортури, мордування та побиття були застосовані зокрема до засуджених ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та інших.

При цьому допитані як свідки лікар медичної частини ДУ «БВК № 77» ОСОБА_45 та фельдшер ОСОБА_46 показали, що за вказівкою безпосередньо начальника установи ОСОБА_47 факти про наявні у засуджених тілесні ушкодження до відповідних журналів умисно не вносилися, а внесені без відома адміністрації записи про виявлені тілесні ушкодження у декількох засуджених були умисно знищені під особистим контролем ОСОБА_47 та ОСОБА_18 . Поряд з цим засуджені були позбавлені можливості подати скарги на неправомірні дії адміністрації чи інших засуджених до контролюючих органів, оскільки прокурор Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_48 , перебуваючи в дружніх відносинах із ОСОБА_49 , відверто ігнорував такі звернення та приховував випадки порушення прав засуджених під час проведення ним як відповідальним працівником прокуратури перевірок ДУ «Бердянська випрана колонія № 77».

Не витримуючи численних побоїв та катувань засуджені під контролем старших днювальних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , із телефонів, наданих особисто представниками адміністрації установи ОСОБА_50 і ОСОБА_19 , телефонували своїм родичам та умовляли їх перерахувати на банківські рахунки, номери яких були направлені в смс-повідомленнях, необхідні суми грошових коштів.

Так, наразі документально підтверджено, що ОСОБА_51 - мати засудженого ОСОБА_23 , перерахувала понад 100 000 гривень, ОСОБА_52 - мати засудженого ОСОБА_22 , перерахувала біля 22 000 гривень, ОСОБА_53 - дружина засудженого ОСОБА_27 , перерахувала 13 000 гривень, ОСОБА_54 - мати засудженого ОСОБА_28 , перерахувала 5 000 гривень, ОСОБА_55 - мати засудженого ОСОБА_21 , перерахувала 5 000 гривень, ОСОБА_56 - мати засудженого ОСОБА_20 , перерахувала 3 000 гривень. Всі вищевказані суми грошових коштів були перераховані потерпілими на банківські рахунки ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 - дружина, батько та близький родич засудженого ОСОБА_11 , ОСОБА_60 - рідної сестри засудженого ОСОБА_12 , ОСОБА_61 - бабусі засудженого ОСОБА_9 .

Допитані як свідки власники банківських карток ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 та ОСОБА_61 показали, що більшість отриманих грошових коштів за вказівкою своїх родичів, що відбували покарання в ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», вони знімали готівкою та передавали їх в посилках на ім`я своїх родичів до вказаної установи відбування покарань. У свою чергу засуджені віддавали ці грошові кошти представникам адміністрації установи, зокрема безпосередньо першому заступнику начальника ОСОБА_18 .

Вищезазначені факти про численні побої та катування підтверджені показаннями потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , матеріалами, у тому числі відеозаписами та фотознімками тілесних ушкоджень, зібраними представниками громадських організацій «Майдан громадський контроль» та «Альянс Української Єдності». Водночас факти вимагання та перерахування коштів підтверджені показаннями потерпілих ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_65 , наданими ними записами телефонних розмов із своїми близькими, які відбувають покарання в ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», а також отриманими банківськими документами про рух коштів на рахунках ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 та ОСОБА_66 .

На підставі зібраних доказів 29.11.2022 ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 та 01.12.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування зібрані наступні докази, вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме:

-показаннями потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_67 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 ;

-протоколами допиту потерпілих ОСОБА_31 та ОСОБА_67 проведених за участю спеціаліста-поліграфолога, якими підтверджено, що останні дають правдиві показання;

-протоколами проведення слідчого експерименту із потерпілими ОСОБА_73 , ОСОБА_67 , ОСОБА_20 , під час яких вони показали механізм катувань та нанесення тілесних ушкоджень;

-показаннями потерпілих ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_65 , наданими ними записами телефонних розмов із своїми близькими, які відбувають покарання в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77», а також отриманими банківськими документами про рух коштів на рахунках ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 та ОСОБА_61 ;

-показаннями свідків медичних працівників ДУ «Бердянська виправна колонія № 77» ОСОБА_46 та ОСОБА_74 , оглядали засуджених і підтвердили наявність у них тілесних ушкоджень;

-матеріалами руху коштів по банківських рахунках, якими документально підтверджено, що ОСОБА_51 - мати засудженого ОСОБА_23 , перерахувала понад 100 000 гривень, ОСОБА_52 - мати засудженого ОСОБА_22 , перерахувала біля 22 000 гривень, ОСОБА_53 - дружина засудженого ОСОБА_27 , перерахувала 13 000 гривень, ОСОБА_54 - мати засудженого ОСОБА_28 , перерахувала 5 000 гривень, ОСОБА_55 - мати засудженого ОСОБА_21 , перерахувала 5 000 гривень, ОСОБА_56 - мати засудженого ОСОБА_20 , перерахувала 3 000 гривень. Всі вищевказані суми грошових коштів були перераховані потерпілими на банківські рахунки ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 - дружина, батько та близький родич засудженого ОСОБА_11 , ОСОБА_60 - рідної сестри засудженого ОСОБА_12 , ОСОБА_61 - бабусі засудженого ОСОБА_9 ;

-трафіками телефонних з`єднань за номерами мобільних телефонів, якими користувалися підозрювані;

-відеозаписами та фотознімками тілесних ушкоджень, зібраними представниками громадських організацій «Майдан громадський контроль» та «Альянс Української Єдності»;

-протоколами обшуку за місцем проживання ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , під час яких вилучено банківські картки, квитанції про перерахування коштів та поштові накладні про відправлення посилок до ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»;

-протоколами огляду вилучених під час обшуків документів;

-протоколами огляду відеозаписів, наявних у мережі Інтернет про обставини катувань засуджених в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»;

-показаннями підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які свою вину у вчиненні злочинів визнали повністю і надали ґрунтовні показання про обставини вчинення протиправних дій;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , проведеного за участю спеціаліста-поліграфолога, якими підтверджено, що останній дає правдиві показання;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомлено 29.11.2022, а ОСОБА_7 - 01.12.2022

Відтак двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні з моменту вручення повідомлення про підозру закінчується 29.01.2023.

Постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 28.02.2023 включно.

З моменту останнього продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні виконано наступні слідчі та процесуальні дії:

-детально із застосуванням відеозапису допитано як підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

-проведено слідчі експерименти із підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

-призначено судово-медичні та психолого-психіатричні експертизи;

-проведено додаткові допити потерпілих та слідчі експерименти з ними;

-внесені клопотання про здійснення тимчасового доступу до речей і документів.

Однак, завершити досудове розслідування протягом такого терміну не виявляється можливим, у зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень.

Так, у кримінальному провадженні з метою прийняття кінцевого процесуального рішення необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії:

-отримати висновки призначених судово-медичних експертиз за участі підозрюваних та потерпілих з метою виявлення на їх тілі слідів застосованих тортур, катувань, побоїв на нанесення тілесних ушкоджень;

-отримати висновки судових психолого-психіатричних експертиз за участі підозрюваних та потерпілих з метою визначення моральної шкоди, завданої їм в результаті катувань;

-провести допит підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за участі спеціаліста-поліграфолога;

-здійснити тимчасовий доступ до відомостей, володільцем яких є ТОВ «Нова пошта», стосовно посилок адресованих засудженим, що надходили до ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»;

-здійснити тимчасовий доступ до трафіків телефонних з`єднань за номерами мобільних телефонів, якими користувалися як підозрювані, так і інші учасники злочинної організації;

-здійснити тимчасовий доступ до відомостей, володільцем яких є АТ «Приватбанк», стосовно руху коштів по банківським рахункам, які використовувалися під час вимагання грошових коштів у потерпілих;

-провести огляди та аналіз отриманих в результаті тимчасових доступів документів та інформації;

-у разі необхідності провести одночасні допити підозрюваних та потерпілих;

- провести інші слідчі (розшукові) дії, які виникнуть під час досудового розслідування.

Проведення вищевказаних процесуальних, слідчих (розшукових) дій під час подальшого досудового розслідування необхідно для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих підозрюваним, забезпечення дотримання їх та інших учасників кримінального провадження законних прав. Окрім того, виконання вищевказаних слідчих дій має важливе значення для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.

Згідно ст.295-1 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості. Крім підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, якщо слідчий не доведе, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, з викладених у ньому підстав.

Захисники та підозрювані у судовому засіданні не заперечували з приводу задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Слідчий суддя приймає до уваги п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дії сторони обвинувачення при здійсненні досудового розслідування кримінального № 0000094 від 25.10.2017 р., спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що відповідає завданню кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя враховує складність провадження, зазначені у клопотанні обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та наявна об`єктивна необхідність у продовженні строку досудового розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

З огляду на викладене, клопотання слід задовольнити, а строк досудового розслідування кримінального провадження необхідно продовжити до шести місяців.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 28, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити до шести місяців, тобто до 28.05.2023 р., включно, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1