УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000771 від 24.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 19.08.2022 близько 17 години, перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , де він виконував господарські роботи за грошову винагороду, помітив малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка там проживає. В цей час, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, а саме розбещення малолітньої. Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій, бажаючи задоволення своєї статевої пристрасті, користуючись відсутністю поблизу батьків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших дорослих осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, достовірно розуміючи те, що ОСОБА_7 є малолітньою, користуючись безпорадним, з огляду на вік, станом малолітньої потерпілої, перебуваючи у безпосередній близькості від неї звернувся до останньої, чим привернув її увагу до себе. Після цього, розуміючи, що його дії здатні спричинити моральну та фізичну шкоду розвитку малолітньої та сформувати у неї аморальні погляди, діючи всупереч загально прийнятим моральним принципам, Закону України «Про охорону дитинства» та Конвенції ООН про права дитини, кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність, захист гідності та найкраще забезпечення її інтересів ОСОБА_4 , користуючись довірою ОСОБА_7 та використовуючи вік та вразливий стан малолітньої особи, перебуваючи в декількох метрах від останньої повністю оголився перед нею та почав митися з гумового шлангу.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, відчувши статеве збудження, бажаючи задоволення своєї статевої пристрасті, у присутності малолітньої ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що своїми діями він ставить під загрозу нормальний психологічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої, ОСОБА_4 сів навпроти неї, вів розмову на розпусні теми та спонукав дивитися на його оголений статевий член, в той час як він своєю рукою почав вчинювати акт онанізму, таким чином вчинивши відносно малолітньої ОСОБА_7 інтелектуальне та фізичне розбещення.

В цей час, потерпіла ОСОБА_7 , налякалася, повідомила що зголодніла та забігла в будинок, а ОСОБА_4 покинув територію домоволодіння.

09.12.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.08.2022; протоколом допиту малолітнього потерпілого, ОСОБА_7 від 24.08.2022; протоколом допиту свідка, ОСОБА_8 від 12.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.10.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; висновком експерта № СЕ-19/102-22/16387-ПС від 05.12.2022 та іншими матеріалами зібраними у кримінальному провадженні.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 156 КК України, тобто - вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, крім того ОСОБА_4 офіційно не працює, у нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що існує ризик вчинення злочинів корисливого характеру задля забезпечення існування останнього. У тому числі підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність проти статевої свободи і статевої недоторканості особи і тому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, відносно підозрюваного не забезпечить виконання останнім покладених на нього обов`язків та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Також слід враховувати, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування і суду, що підтверджується тим, що останній, будучи належним чином повідомленим, не з`являвся до суду для розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню. У тому числі слід зауважити, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні, що дає підстави слідству вважати, що ОСОБА_4 може незаконно на них впливати, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор клопотання слідчого підтримала, додатково суду вказала, що зважаючи на зухвалість злочину у якому він підозрюється, ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на потерпілу, оскільки на даний час відповідно до висноку експерта, остання перебуває у важкому психологічному стані, тим самим може перешкоджати повному та всебічному розслідуванню кримінального провадження, переховувався від органів досудового розслідування і суду, що підтверджується тим, що останній, будучи належним чином повідомленим, не з`явився до суду для розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту, внаслідок чого, було зупинено досудове розслідування кримінального провадження та підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, просила клопотання задоволити без застосування застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив стосовно даного клопотання. Захисник підозрюваного ОСОБА_5 підтримала заперечення свого підзахисного, суду пояснили, що ризики не доведені, сам підозрюваний розкаюється у вчиненні, крім того доглядає за своїми двома престарілими родичами, а тому просила застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку прокурора, яка підтримала вимоги клопотання, підозрюваного, його захисника, які заперечили, вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення проти статевої недоторканості, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, крім того ОСОБА_4 офіційно не працює, у нього відсутнє постійне джерело доходу, а відтак, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілу, оскільки на даний час відповідно до висноку експерта, остання перебуває у важкому психологічному стані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому є підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177,178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заході ніж тримання під вартою будуть недостатніми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства ( в даному випадку психотравмувальна дія), тому ОСОБА_4 розмір застави не визначається.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, а саме: до 24:00 години 11 лютого 2023 року.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_4 у ДУ "Вінницька УВП№1".

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: