Провадження № 1-кс/947/1947/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000229 від 16.09.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці м. Одеси, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді лікаря-психіатра КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбчаєаться з клопотання, поданого стороною обвинувачення, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000229 від 16.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.09.2022 по 14.11.2022, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді лікаря-психіатра відділення № 12 Комунального некомерційного підприємства «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я» Одеської обласної ради та також входячи до складу лікарської комісійної комісії цієї ж установи, діючі згідно розробленого організатором - ОСОБА_7 плану, за пособництва ОСОБА_8 , відповідно до відведеної їй ролі пособника, з корисливих мотивів, вела офіційні документи - медичну карту стаціонарно хворого ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), та вносила до вказаного офіційного документу завідомо неправдиву інформацію про щоденне погіршення хворобливого стану вказаного пацієнта, а саме щодо погіршення його стану психічного здоров`я, а в наступному не пізніше 14.11.2022 діючи з тих самих мотивів на виконання попередньо розробленого плану ОСОБА_7 за сприяння ОСОБА_8 , склала офіційні документи - виписний епікриз № 4281 та подання до лікарської комісійної комісії до яких внесла завідомо неправдиву інформацію про наявність у ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) психічного захворювання, яке дає підстави для визнання останнього обмежено дієздатним та отримання висновку медико - соціально експертної комісії документу для встановлення інвалідності та подальшого його використання при незаконному переправленні через державний кордон України.

За вищевикладених обставин, 10.02.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинені організованою групою осіб з корисливих мотивів.

Слідчий за погодження з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання наявністю необхідності запобігання ризикам можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду на території іншої держави, можливого незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні:

-прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі.

-захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, та зазначив, що повідомлення про підозру його підзахисній є необґрунтованою, в матеріалах клопотання відсутні будь які докази, які вказують на причетність його підзахисної до вчинення кримінального правопорушення. Щодо ризиків зазначених стороною обвинувачення, вони є необґрунтованими та не доведеними, ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки. Раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має вищу медичну освіту, постійне місце проживання. На її утримані перебуває батько, який має 2 групу інвалідності. ОСОБА_4 сумлінно виконує процесуальні обов`язки, оскільки систематично з`являється до органу досудового розслідування за першим викликом. Долучив характеризуючи документи.

Підозрювана в судовому засіданні зазначила, що кримінального правопорушення не вчиняла, з підозрою не погоджується. На даний час звільнилася з КНП «Одеського обласного медичного психічного здоров`я, та їй запропонували роботу в приватній лікарні. Думку свого захисника підтримала в повному обсязі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали, надані сторонами в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.02.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколами проведення обшуків в ході яких вилучені грошові кошти, медична документація; протоколом затримання ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, під час якого у ОСОБА_7 , вилучено ідентифіковані грошові кошти в сумі 4000 доларів США; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною, суспільно-небезпечний характер правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч.4 ст.95 КПК України.

Щодо доводів сторони обвинувачення, про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик є не обґрунтованим, так як ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, стороною обвинувачення не надано будь яких доказів того, що є підстави вважати, що на даний час перевіряються обставини того, що ОСОБА_4 може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень. Крім того, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 03.02.2023 року написано заяву про звільнення за власним бажанням з КНП «ООМЦПЗ» ООР, що фактично нівелює існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже саме перебування на посаді лікаря-психіатра відділення № 12 Комунального некомерційного підприємства «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я» Одеської обласної ради та також входячи до складу лікарської комісійної комісії цієї ж установи, в силу можливості приймати рішення в межах наданих ОСОБА_4 повноважень, сприяло ймовірному вчиненню підозрюваною кримінального правопорушення.

Разом з тим, попри вищевказані встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останньої впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно ОСОБА_4 виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку обставинам ймовірного вчинення підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також відомостей щодо її особи, а саме як встановлено в судовому засіданні підозрювана має міцні соціальні зв`язки, адже вона перебуває у цивільному шлюбі, батько, якого вона матеріально підтримує, є інвалідом 2 групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання на території м. Одеси, що в сукупності, свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зокрема, зобов`язання підозрюваної цілодобово не залишати приміщення власного домоволодіння, унеможливить вчинення підозрюваною дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

В свою чергу покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в повній мірі забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваної.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 184 КПК України полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000229 від 16.09.2022 року відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 07.03.2023 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою:АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 строком до 07.03.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. утримуватися від спілкування зі свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1