Єдиний унікальний номер 205/7654/17
У Х В А Л А

05 січня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000332, № 0000097, № 0003172 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувають обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 в межах граничного строку, встановленого чинним КПК України, посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, просила змінити обраний запобіжний захід на інший, більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні відмовився висловити свою думку відносно заявленого клопотання.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у тому числі у вчиненні тяжких злочинів, за які законом у разі доведення його вини може бути призначено покарання до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів аналогічного складу, має незняті та непогашені у встановленому порядку судимості, відбував покарання у виді позбавлення волі, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.

Крім того, в провадженні судді перебуває декілька обвинувальних актів відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 має стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому існують вагомі ризики вчинення останнім нових злочинів.

Постановляючи дане рішення, суд погоджується з доводами прокурора в частині наявності ризиків, прямо передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо ризику ухилення обвинуваченого від суду шляхом переховування, так як ОСОБА_3 , побоюючись тяжкості покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, дійсно зможе перешкоджати розгляду даного кримінального правопорушення шляхом ухилення від суду і переховування.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи притягнутим до кримінальної відповідальності оголошувався у розшук, що додатково обумовлює ризик переховування останнього від суду.

Також судом враховано і діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у обвинуваченого почати переховуватися від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відтак, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу не зменшилися та не перестали існувати та суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, оскільки ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 03 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1