В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника органу опіки і піклування ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгороді об`єднане кримінальне провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001256 від 17.10.2021 року та за №0000423 від 05.02.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працює, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 361 КК України,

встановив:

04 травня 2021 року близько 21 години 40 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись за адресою: м. Ужгород, площа Театральна, неподалік Закарпатської обласної філармонії, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, зловживаючи уставленими та загальноприйнятими в суспільстві нормами взаємодопомоги, використовуючи довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попросив у потерпілого для здійснення дзвінка належний йому мобільний телефон марки «Oukitel» моделі «С18Рго» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який був у прозорому чохлі, в якому окрім телефону знаходився студентський квиток виданий на ім`я ОСОБА_7 , та банківська картка AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 . Коли потерпілий передав телефон ОСОБА_4 , для здійснення дзвінка, останній реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, заволодівши мобільним телефоном втік з ним у невідомому напрямку. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Oukitel С18Рго», бувшого у використанні з врахуванням ознак зносу станом цін на 04.05.2021 становить 2740 (дві тисячі сімсот сорок) гривень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом і обману або зловживання довірою (шахрайстві).

Заволодівши шляхом зловживання довірою мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 та банківською карткою AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 неповнолітній ОСОБА_4 , близько 21 години 55 хвилин 04 травня 04 травня 2021 року, знаходячись в м. Ужгород, неподалік пл. Бачинського, діючи умисно, керуючись корисливим мотивами здійснив несанкціоноване втручання у роботу автоматизованих систем, а саме порушуючи процедуру отримання дозволу і проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, якою являлась банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_3 , не санкціоновано, самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу втрутився в роботу автоматизованих систем, а саме ввійшов до особистого кабінету потерпілого ОСОБА_7 в додатку Інтернет-банкінгу «Приват 24», що призвело до витоку інформації з автоматизованої системи та виразилось у відображенні даних про поточний стан рахунку клієнта банку ОСОБА_7 .

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, а саме у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованих систем.

У подальшому, близько 21 години 59 хвилин 04 травня 2021 року неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись в м. Ужгород, неподалік площі Бачинського, внаслідок несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, виявивши що на рахунку банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 відкритої на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , наявні грошові кошти, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, через особистий кабінет в додатку «Приват 24» сформував підроблений документ на переказ грошових коштів із карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 на рахунок банківської картки відкритої на ім`я ОСОБА_8 на суму 2814 (дві тисячі вісімсот чотирнадцять) гривень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбачене ч. 1 ст. 200 КК України, а саме у незаконних діях з документами на переказ.

Як наслідок, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та суспільну небезпечність, таємно, з мотивів власного збагачення за рахунок чужого майна внаслідок несанкціонованого втручання у роботу автоматизованих систем, близько 21 години 59 хвилин 04 травня 2021 року, знаходячись неподалік площі Бачинського в м. Ужгород отримавши доступ до особистого кабінету в додатку АТ КБ «Приват 24», здійснив крадіжку грошових коштів в розмірі 2814 (двох тисяч вісімсот чотирнадцяти) гривень рахунку банківської картки рахунку AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 якою користувався потерпілий ОСОБА_7 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжку) вчиненому повторно.

Крім того 17 жовтня 2021 року, у період часу з 09 години 04 хвилини по 09 годину 15 хвилину, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», за адресою: місто Ужгород, вулиця Минайська, 37, Закарпатської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання наслідків, з метою особистої наживи за рахунок викраденого чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав з вітрини магазину туалетну воду «Версаче О фреш», ємністю 100 мл, вартість якої відповідно до довідки ТОВ «РУШ» від 17.10.2021 №110 становить 926,85 гривень, чим спричинив Товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ», в особі представника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальної шкоди на суму 926 гривень 85 копійок.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що дійсно в травні 2021 року взяв у свого знайомого ОСОБА_7 для того, щоб подзвонити але не повернув і втік з телефоном. Забравши телефон ОСОБА_7 він ввійшов у телефоні у за стосунок «Приват 24» та з рахунку ОСОБА_7 перерахував 2814 гривень на рахунок ОСОБА_8 . Крім того, в жовтні 2021 року він викрав із магазину «Єва», що знаходиться в м. Ужгороді на вул. Минайській туалетну воду. В скоєних злочинах розкаюється, засуджує свої злочинні дії.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом і обману або зловживання довірою (шахрайство); за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем; за ч. 1 ст. 200 КК України, як незаконні дії з документами на переказ; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться: за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України є кримінальними проступками; за ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином. Всі кримінальні правопорушення вчинені з корисливих мотивів. Суд враховує також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має судимості, але притягався до кримінальної відповідальності і вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до нього застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України суд враховує, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_11 та вітчимом ОСОБА_12 , в повній родини з дружніми, сімейними стосунками, має повну середню освіту.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , всі пом`якшуючі обставини, а також висновок уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 185 КК України ,із застосуванням п. г ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 99, ч. 1 ст. 100 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього, в порядку виключення, положення ст. 75, 104 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати покласти на неповнолітнього обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

ухвалив:

неповнолітнього ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання

за ч. 1 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 100 КК України у вигляді 104 годин громадських робіт, що відповідно до п. г ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 13 дням позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 200 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 99, ч. 1 ст. 100 КК України у вигляді 112 годин громадських робіт, що відповідно до п. г ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 14 дням позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 361 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 99, ч. 1 ст. 100 КК України у вигляді 120 годин громадських робіт, що відповідно до п. г ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 15 дням позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України призначити остаточне покарання за сукупністю скоєних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Процесуальні витрати по справі вартість проведеної товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-21/4150-ТВ у розмірі 686,8 грн. стягнути з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази у кримінальному провадженні квитанцію про перерахунок грошових коштів, що зберігається при матеріалах справи залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1