Справа № 138/2651/22
Провадження №11-кп/801/1245/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників провадження:

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2022 року відносно засудженого :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ямпіль Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.02.2018 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до 850 гривень штрафу в дохід держави;

-20.09.2018 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-16.12.2019 Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.10.2021 року,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

03.11.2022 засуджений звернувся з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення до суду, яке підтримав в судовому засіданні.

Прокурор та представник ВК-114 не заперечували проти даного клопотання, оскільки ОСОБА_8 хворий, працює по благоустрою території установи, за що двічі заохочувався.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2022 року клопотання засудженого задоволено. Звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.10.2021, на невідбутий строк покарання 9 місяців 26 днів, станом на 15.11.2022.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вказав, що засудженому ОСОБА_8 відмовляли в застосуванні пільг, передбачених ст.101 КВК України, ст.81, 82 КК України, оскільки на той час у нього не було заохочень.

Станом на 15.11.2022 ОСОБА_8 відбув більше 3/4 строку покарання або 1 рік 27 днів, до повного відбуття покарання залишилося 9 місяців 26 днів. В установі він офіційно не праце-влаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей та відповідної спеціальності, а не через небажання працювати, і натомість залучається до облаштування (прибирання) території колонії. За час відбування покарання він характеризується позитивно, не мав жодного стягнення та два рази (01.07.2022 та 06.10.2022) заохочувався за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, підтримує соціально-корисні зв`язки з тіткою, що позитивно вплинуло на процес його виправлення. Заборгованості за виконавчими листами немає.

На профілактичному обліку установи перебуває лише, як засуджений схильний до суїциду. Згідно ж довідки КП «КНП Тетіївська центральна районна лікарня Тетіївської районної ради» від 03.01.2020 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість в стадії вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, недорозвитком мови», а згідно довідки від 08.09.2022, виданої медичною частиною (№114) філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області засуджений ОСОБА_8 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «цукровий діабет ІІ типу».

За таких обставин суд першої інстанції вважав, що засуджений, не дивлячись на наявні у нього хвороби, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2022 року та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що судом першої інстанції не було встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_8 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним, не врахував поведінку засудженого протягом всього строку покарання та його попередню кримінальну діяльність.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанціїапеляційну скаргу прокурора підтримали та наполягали на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.

Засуджений ОСОБА_8 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просив судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення прокурорів, заперечення засудженого, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом були дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як було встановлено в ході судового розгляду судом першої інстанції, що також знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, ОСОБА_8 засуджено 18.10.2021 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку 18.10.2021 року, кінець строку 14.09.2023. В місцях позбавлення волі знаходиться з 14.07.2020 року. Під час тримання в ДУ «Вінницька УВП (№1)» характеризувався посередньо. Заходи заохочення та стягнення не застосовувались.

З 16.12.2021 року відбуває покарання в ДУ «Могилів-Подільська ВК (№114)». В установі не працевлаштований в зв`язку з відсутністю виробничих потужностей та відсутності спеціальності. За час відбування покарання заходи стягнення не застосовувалися, двічі заохочувався за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки. Намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Не завжди утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається приділяти увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, не завжди використовує їх за призначенням.

Відповідно до ст.123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу: «Правова просвіта», «Фізкультура та спорт», «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

Підтримує соціально корисні зв`язки з тіткою, отримує від неї посилки та передачі.

Згідно рішень прийнятих комісією установи ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні пільг, передбачених ст.101 КВК України, ст.82, 81 КК України, в зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення. Наведені рішення комісії оформлені відповідними протоколами.

На профілактичному обліку в установі перебуває, як засуджений схильний до суїциду. Визначено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до довідки КП «КНП Тетіївська центральна районна лікарня Тетіївської районної ради» від 03.01.2020 ОСОБА_8 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість в стадії вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, недорозвитком мови».

Також згідно довідки від 08.09.2022, виданої медичною частиною (№114) філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області засуджений ОСОБА_8 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «цукровий діабет ІІ типу».

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до частини 5 статті 118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.

Встановлено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 судом першої інстанції були враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Так, сумлінна поведінка означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; активну участь у самодіяльних організаціях засуджених, виконання розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу; товариському ставленні до інших засуджених.

Отже, апеляційний суду переконаний, що суд першої інстанції дійшов правильного та цілком обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 відбув більше 2/3 строку покарання, хоч і раніше судимий за умисні корисні злочини, але на даний час сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, за період відбування покарання працевлаштованим не був, через відсутність виробничих потужностей в установі та відсутності спеціальності у засудженого, при цьому в силу свого психічного та фізичного стану виконував доручену адміністрацією установи роботу, непогашених дисциплінарних стягнень не має, має два заохочення (за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України і правилами внутрішнього розпорядку колонії), підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, намагається дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.

Всі вищеперераховані обставини вказують на сталість виправлення та сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_8 під час всього відбуття покарання. а тому заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України, а саме умовно - дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вході судового розгляду судом першої інстанції представник ВК-114 та прокурор не заперечували проти задоволення клопотання засудженого про його звільнення умовно-достроково. При цьому представник установи звернув увагу суду на те, що ОСОБА_8 хворий, працює по благоустрою установи, за що двічі заохочувався.

За таких обставин, доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають достатніх обґрунтованих підстав апеляційному суду для скасування оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого, оскільки колегією суддів встановлено, що дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Таким чином колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він є законний та обґрунтований, так як в клопотанні засудженого та вматеріалах судового провадження наявні такі ґрунтовні дані про поведінку засудженого та його особу, які свідчать, що процес виправлення в дійсності досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2022 року залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13