У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000184, відомості про яке 08.09.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000184, відомості про яке 08.09.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення, діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_7 .
Прокурор вказує, що протягом вересня-листопада ОСОБА_6 неодноразово призначав зустрічі та проводив телефонні розмови із ОСОБА_7 , в ході яких запевняв останнього у тому, що забезпечить безперешкодний перетин кордону останнім, але для організації цього процесу потрібний певний час та грошові кошти.
14.09.2022 приблизно о 15 год. 00 хв., на виконання попередньо висловленої вимоги, ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Ужгород по вул. Минайська, 30 (кафе Bloom) передав ОСОБА_6 15000 гривень за підготовку документів, які надають можливість вибути за межі України.
08.11.2022 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Ужгород, по вул. Минайська, 40 (поблизу кінокоплексу Доміон) повідомив ОСОБА_7 , що загалом переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України буде коштувати 7000 доларів, які необхідно буде передати ОСОБА_6 безпосередньо перед переправленням, яке має відбутися 10.11.2022.
10.11.2022 приблизно о 10 год. 15 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Ужгород, по вул. Минайська, 40 (поблизу кінокоплексу Доміон) на автомобілі марки Фіат Дукато, білого кольору, із державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , реалізовуючи злочинний намір, спрямований на переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України та отримання за це грошових коштів, забрав ОСОБА_7 та повіз останнього до КПП «Лужанка», що знаходиться в с. Астей Берегівського району, з метою його переправлення через державний кордон. В ході руху ОСОБА_7 , на виконання вимоги ОСОБА_6 , надав останньому 100 доларів США, які ОСОБА_6 обміняв на гривні у м. Мукачево Закарпатської області.
Надалі, 10.11.2022 приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи в автомобілі Фіат Дукато, білого кольору, із державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 на АЗС «ОККО», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Астей, вул. Дружби Народів, 106, на виконання попередньо висловленої вимоги, ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 6600 доларів США за організацію переправлення через державний кордон України, після чого ОСОБА_7 вибув до пункту пропуску для вибуття за кордон, а ОСОБА_6 на автомобілі Фіат Дукато, білого кольору, із державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 покинув місце події, однак був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Окрім того, 10.11.2022 о 14 год. 45 хв. на КПП «Лужанка», що в с. Астей, Берегівського р-ну у порядку ч.3 ст.233 КПК України було проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Mercedes-Benz» Sprinter 316, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , на якому громадянин ОСОБА_7 мав незаконно потрапити до Угорщини. В ході обшуку вилучено автомобіль «Mercedes-Benz» Sprinter 316, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію до нього НОМЕР_3 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію до вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , він належить громадянину ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 .
Прокурор вказує, що вищевказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, так як вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального провадження, були знаряддям вчинення злочину, і з ними будуть проводитися слідчі дії.
На підставі наведеного, просить накласти арешт вилучений в ході обшуку автомобіль «Mercedes-Benz» Sprinter 316, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію до нього НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 із забороною вчиняти будь-які дій з даним майном.
Прокурор у судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно підтримав та просив задовольнити таке.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив стосовно задоволення клопотання прокурора, з підстав викладених у письмових запереченнях, вказавши, що відсутні підстави для накладення арешту на майно.
Заслухавши думку учасників, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000184, сформованим станом на 11.11.2022 року, підтверджено, що органом досудового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, вбачається, що 10.11.2022 року о 13 год. 14 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 11.11.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Як вбачається з доданої до клопотання копії протоколу обшуку від 10.11.2022 року, в період з 14.45 год. по 15.55 год. слідчим відділу РОТЗ СУ ГУНП ОСОБА_8 проведено обшук автомобіля марки «Mercedes-Benz» Sprinter 316, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , в ході якого було вилучено автомобіль «Mercedes-Benz» Sprinter 316, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію до нього НОМЕР_3 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію до вищевказаного транспортного засобу НОМЕР_3 він належить громадянину ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 .
Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_8 від 10.11.2022 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, мету арешту майна - збереження речових доказів, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до часткового задоволення, шляхом заборони розпорядження та відчуження майном.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000184, відомості про яке 08.09.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку, а саме на: автомобіль "Mercedes-Benz" Sprinter 316 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспотного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаним майном.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 25 листопада 2022 року о 16 год. 50 хв.
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1