Єдиний унікальний номер справи 185/4380/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглядаючи у судовому засіданні у період воєнного стану кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000421 від 05.05.2022 року,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обвинувачений підтримав свого захисника.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений ухвалами суду, та строк дії якого закінчується 10.02.2023.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, суд зауважує, що указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в країні введено воєнний стан. До обставин (ризиків), які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, безумовно належить військова агресія проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Так, останній обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого, санкція яких передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна, тому, під загрозою суворого покарання та у зв`язку з нестійкими соціальними зв`язками, а саме останній не мав місця роботи, не одружений, на утриманні нікого не має, перебуваючи на свободі зможе ухилитися від явки до суду, продовжити свою злочинну діяльність спрямовану на покращення свого матеріального становища, оскільки альтернативних джерел доходу обвинувачений не має.

Ризики, які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не відпали, до теперішнього часу не перестали існувати та мають місце, а саме: може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне порушення. Всі обставини, досліджені в ході судового засідання, у сукупності не дають достатні підстави про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший, більш м`який, оскільки такий не буде в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Даних про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , у суду не має.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати заставу.

За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно вважати продовженим строком до 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 178 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 19 березня 2023 року.

Строк дії ухвали до 19 березня 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .