Провадження № 1-кп/592/547/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в особі судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, працюючого фізичною особою - підприємцем, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_5 ,

установив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець (ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_1 ) 17.08.2018, здійснює підприємницьку діяльність у вигляді оптової торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно - технічним обладнанням за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 31.08.2022 в обідній час (точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим) до ОСОБА_2 зателефонувала раніше знайома ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та попросила ОСОБА_2 скласти видаткову накладну для її особистих цілей з відображенням інформації, що не відповідає дійсності: «Мангал з ребрами жорсткості 700*300*700 мм, сума без ПДВ 30 000 грн». Того ж дня ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи умисел, направлений на підроблення офіційного документу, що дає право на здійснення господарської операції, пов`язаної із відпуском товарно-матеріальних цінностей, за допомогою комп`ютерної техніки на бланку «видаткова накладна № РН-0003577 від 31 серпня 2022 р.» вніс недостовірні відомості про відпуск товарно-матеріальних цінностей, після чого роздрукував її на принтері та засвідчив своїм підписом і печаткою «фізична особа - підприємець ОСОБА_2 » для подальшого надання підробленого документа своїй знайомій ОСОБА_6 .

Крім того, 31.08.2022 року (точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_2 зустрівся з раніше знайомою ОСОБА_6 та в ході зустрічі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи їх настання, використав завідомо підроблену видаткову накладну № РН-0003577 від 31 серпня 2022 р.», надавши її ОСОБА_6 для подальшого використання.

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358 КК України, тобто у підробленні видаткової накладної, яка є офіційним документом, що видається фізичною особою - підприємцем і надає спеціальне право, з метою подальшого його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

23.12.2022 прокурор та обвинувачений уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_2 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України, і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_2 : за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.

Обвинувачений ОСОБА_2 дану угоду підтримав у повному обсязі та суду пояснив, що укладав її добровільно без будь-якого примусу.

Суд, дослідивши умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим і його захисником, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, вважає, що ця угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу та вимогам закону з наступних підстав.

Перевіривши умови угоди судом не було встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтвердив і сам обвинувачений, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов?язання та є фактичні підстави для визнання винуватості.

Крім того, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання також були з?ясовані у обвинуваченого обставини, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому роз?яснені.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, так як ОСОБА_2 підробив та використовував видаткову накладну, яка є офіційним документом.

При призначенні виду та міри покарання, передбаченого угодою, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом?якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_2 та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до кримінальних проступків, тому за таких обставин суд дійшов висновку про можливість призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, а не у виді арешту чи обмеження волі, та призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і в судовому розгляді клопотань від учасників кримінального провадження про обрання відносно нього запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має законних підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 394, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.12.2022, укладену між прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_2 і його захисником ОСОБА_5 , визнавши ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, призначивши покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_2 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі: накладну № РН-0003577 від 31.08.2022 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченими про визнання винуватості може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз?яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1