ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №469/37/23
Провадження №1-кс/477/9/23
УХВАЛА

16 січня 2023 року м. Миколаїв

Слідча суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попільне Березанського району Миколаївської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Начальник СВ ВП № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області з клопотанням, погодженим прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 13 січня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.

Своє клопотання обґрунтував наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризиків, відповідно до клопотання, підтверджується даними про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, після вчинення кримінального правопорушення переховувався від органів досудового розслідування, може впливати на свідків з метою примушування останніх до зміни показань, крім того, відносно ОСОБА_3 раніше направлений обвинувальний акт до суду за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 125 КК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16.01.2023 року матеріали клопотання передані до Жовтневого районного суду Миколаївської області для розгляду.

В судовому засіданні прокурор подання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечувала, однак просила застосувати домашній арешт у нічний час, з 21 години вечора до 06 години ранку наступного дня за місцем проживання підозрюваного, мотивуючи надання можливості останньому працювати та утримувати сім`ю.

Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав адвоката, зазначивши, що він одружений, має малолітню дитину, не працює.

Заслухавши позиції прокурора, захисника та підозрюваного, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по вказаним матеріалам, слідча суддя встановла наступне.

Слідчим відділенням відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 13 січня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.

14.01.2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої людини з використанням гени талій без добровільної згоди потерпілої (зґвалтування).

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується матеріалами клопотання, зокрема, витягом з ЄРДР, рапортом ЧЧ ВП №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області про затримання ОСОБА_3 , заявою потерпілої, протоколом огляду місця події, протоколом огляду предметів, протоколами допиту свідків та потерпілої, а також поясненнями підозрюваного про визнання провини, надані при розгляді клопотання.

При цьому обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , відповідно до ст.. 12 КК України, є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слідча суддя вважає доведеним наявність існування ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, офіційно не працює та не має постійного джерела доході;ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, враховуючи притягнення до кримінальної відповідальності раніше та наявність обвинувального акту, складеного 22.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 125 КК України, а також ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків, враховуючи пояснення потерпілої та свідка про побоювання підозрюваного.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_3 та вказують на наявність ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню та підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та необхідність покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, які б унеможливили його перебування поза межами житла та дали б змогу контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Щодо позиції сторони захисту про застосування домашнього арешту у нічний час, слідча суддя зазначає про недостатність обґрунтування такої позиції, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний офіційно не працевлаштований, дані щодо сімейного стану в матеріалах подання відсутні та стороною захисту не надані. Також, стороною захисту не обґрунтована необхідність звільнення повністю денного часу доби, та не зазначено, де саме та в який період часу планує працювати підозрюваний.

Керуючись статтями 177, 181, 194, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 58 ( п`ятдесят вісім) днів, в межах строку досудового розслідування, з 16 січня 2023 року до 14 березня 2023 року, заборонивши залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням переміщення до найближчого укриття під час оголошення повітряної тривоги, та зобов`язавши підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного додаткові обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з моменту вручення її копії.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Строк дії ухвали до 14 березня 2023 року включно.

Повний текст ухвали проголошений 18 січня 2023 року о 09.45год.

Слідча суддя: ОСОБА_1