cправа № 570/4324/22
провадження № 1-кс/570/690/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю дізнавача ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
власників майна ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
її представника адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000537, внесеному 10 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

про арешт майна,

в с т а н о в и в:

з метою забезпечення збереження речових доказів дізнавач у клопотанні від 10 листопада 2022 року просить накласти арешт на виявлені та вилучені 09 листопада 2022 року під час огляду місця події автомобіль марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 .

Згідно з клопотанням, 09 листопада 2022 року до ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення працівника поліції Гончарука про те, що 09 листопада 2022 року на блокпості поблизу с.Бармаки Рівненського району Рівненської області зупинений автомобіль марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючі по АДРЕСА_1 . Під час перевірки транспортного засобу встановлено, що даний автомобіль відповідно до бази даних МВС «Гарпун розшук ТЗ та НЗ» перебуває у розшуку у зв`язку із незаконним заволодінням.

09 листопада 2022 рокуОСОБА_5 добровільно надала дозвіл на огляд вищевказаного автомобіля, під час якого працівниками ВП №1 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області вилучено вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, яке виготовлене на відповідному бланку із серійним номером НОМЕР_3 .

10 листопада 2022 року за даним фактом розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.358 КК України.
Встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області ОСОБА_10 від 31 травня 2016 року накладено арешт на автомобіль марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 та на свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 .

Автомобіль зберігався на майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів Першотравневого ВП, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу зберігалося у матеріалах кримінального провадження №0000282 від 28.05.2016 року.

Транспортні засоби на вказаному штрафмайданчику захоплені ворожими військовими формуваннями.

Дізнавач та прокурор підтримали клопотання повністю і по аналогічних мотивах.
Стверджують, що при перевірці даного автомобіля по базі АІПС АРМОР встановлено, що кузову даного автомобіля присвоєно номер НОМЕР_2 та саме автомобіль марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 перебуває у розшуку.

Незалежно від результату вирішення клопотання автомобіль залишається в розшуку і тому подальше його, навіть використання є утрудненим. Після проведення експертизи у випадку винесення висновку на їх користь, власники будуть мати можливість вирішити дану проблему і безперешкодно користуватися своїми правами. Проведення експертизи у випадку перебування автомобіля у власників також є неможливим.

Власники майна та їх представник заперечують проти накладення арешту на автомобіль та свідоцтво, оскільки є добросовісними та першими користувачами в Україні з 2012 року, мають сервісну книгу, неодноразово ремонтували даний автомобіль, зокрема під час перебування такого авто в розшуку. Їм повідомляли, що по базі данних існує ще такий автомобіль з аналогічним номером, але іншої марки. Ні ОСОБА_11 , який звертався до суду з клопотанням про зняття арешту, ні ОСОБА_12 , яка керувала вказаним авто, вони не знають, фактично використовували авто для власних потреб в межах Харківської Полтавської, Дніпропетровської області, ніколи нікому право керування авто не передавали.

Слідчий суддя, заслухавши їх пояснення, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, прийшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується тільки на підставах, передбачених ст.ст.132, 170 КПК України. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову /ч.1 ст.170 КПК України/.

Арешт майна застосовується з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Арешт може бути накладено також на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та /або зберегли на собі його сліди;
2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та /або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених конвенцією прав, відповідно до ст.13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Спеціальні підстави законного обмеження особи в реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання в право мирного володіння майном.

Вважаю, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в КПК України. Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
Арешт майна, як правило, полягає у забороні розпоряджатися майном. Заборона на використання майна (вилучати корисні властивості речі для задоволення потреб власника чи інших осіб), а також заборона володіння таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Само по собі накладення арешту на належне відповідачу майно без передачі його на відповідальне зберігання іншій особі, не обмежує його права користування вказаним майном.

Вважаю, що подавачем клопотання доведено необхідність арешту майна, який не порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження, арешт на зазначене у клопотанні майно накладається з метою його збереження, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому клопотання, яке подане з передбачених законом підстав та у встановленому законом порядку, за формою і змістом відповідає КПК України, підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано та за клопотанням осіб, які не були присутні при розгляді питання про його арешт.
Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку.

З огляду на викладене, керуючись ст.131, 167, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

накласти арешт на автомобіль марки "Ауді" моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1