ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/520/23 Справа № 203/693/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове Баришівського району Київської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, старшого стрільця 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_2 , учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року клопотання прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 було задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком до 06 квітня 2023 року, без визначення розміру застави.

Рішення суду обгрунтовано тим, що 06 лютого 2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України, на підтвердження якої надано відповідні докази: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, протоколи допитів свідків з відеозаписами їх показань, протокол допиту підозрюваного, документи щодо придатності особи до проходження військової служби, копії наказів та витягу з бойового розпорядження.

При розгляді клопотання прокурора слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, пов`язаного з порушенням порядку несення військової служби, вчинене під час воєнного стану в бойовій обстановці, переховувався від органів досудового розслідування, має можливість незаконно впливати на свідків. Зазначені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення проти порядку несення служби в бойовій обстановці, у якому підозрюється ОСОБА_8 , зважаючи на те, що він оголошувався в розшук, дійшов висновку про неможливість запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, у разі звільнення підозрюваного під заставу.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або визначити його підзахисному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що підозра, пред`явлена ОСОБА_8 взагалі не обґрунтована. У клопотанні про застосування запобіжного заходу прокурор посилається на довідку військово-лікарської комісії, в якій зазначено про наслідки перенесеної 03 жовтня 2022 року підозрюваним ОСОБА_8 акубаротравми (контузії), тобто в момент перебування ним на бойових позиціях. В свою чергу у клопотанні та повідомленні про підозру йдеться про скоєння кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_8 у вигляді самовільного залишення поля бою 04 жовтня 2022 року, тобто через добу після отримання бойового ураження. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 є учасником АТО та отримав статус учасника бойових дій та має досвід ведення бойових дій, стягнень за час служби та участі у бойових діях не мав, що ставить під сумнів вказаний прокурором мотив вчинення злочину - слабкодухість та боягузтво.

Також апелянт вказує на безпідставність встановлених судом ризиків переховування від органів досудового розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 постійно перебував за своїм місцем проживання, відразу після отримання інформації про складання повідомлення про підозру самостійно повідомив телефоном відповідального прокурора про місце перебування та прибув до міста Кам`янське, отримав повідомлення про підозру та надав особисті пояснення під час допиту. 09.02.2023 року ОСОБА_8 особисто прибув на засідання Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з обрання запобіжного заходу, чим довів відсутність наміру переховуватися та його здатність за необхідності прибувати з місця свого проживання за викликом слідчого та/або суду.

Заперечує захисник й існування можливості ОСОБА_8 впливати на свідків, так як він постійно проживає поза межами військової частини для отримання необхідного лікування та догляду за малолітньою дитиною, тому що мати дитини - ОСОБА_10 зараз не може здійснювати належний догляд за нею, оскільки є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України на посаді штаб-сержант.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя належним чином з`ясував, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, у зв`язку з чим розгляд клопотання підсудний слідчому судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (за зміненою підсудністю Іллічівського районного суду міста Маріуполя).

06 лютого 2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України.

Наведені у клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, в їх взаємозв`язку та сукупності, а саме повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допитів свідків з відеозаписами їх показань, протоколом допиту підозрюваного, документами щодо придатності особи до проходження військової служби, копіями наказів та витягом з бойового розпорядження тощо.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду та незаконного впливу на свідків об`єктивно існують з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного. Тож, для запобігання зазначеним ризикам слідчий суддя визнав за необхідне застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, а тому посилання сторони захисту на безпідставність зазначених прокурором у клопотанні та встановлених судом ризиків не підлягають задоволенню.

Така позиція суду першої інстанції цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, характеризуючі підозрюваного, а доводи захисника стосовно неврахування судом характеризуючих його підзахисного обставин, зазначених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вважає такими, що можуть вплинути на обгрунтований висновок слідчого судді відносно наявності підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Обставини ж, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів враховує, однак вважає, що вони не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу у співставленні з обставинами та характером кримінального правопорушення, іншими обставинами кримінального провадження та даними про особу підозрюваного. До того ж, ці обставини існували і на момент вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4