Справа № 307/309/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/44/23, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2023 року, частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні №0000562, відомості про кримінальне правопорушення в якому 11.09.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання з покладенням відповідних процесуальних обов`язків відносно підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ганичі, Тячівського району, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною вищою освітою, не працюючої, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої.

Цією ухвалою щодо підозрюваної ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора Тячівської окружної прокуратури, слідчого судді або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання до 24 години 17 березня 2023 року.

З матеріалів клопотання убачається, що 23 січня 2023 року, до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області звернувся заступник начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_7 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану. Слідчий у клопотанні вказує на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, віднесено до тяжких злочинів, за яке, у разі доведення її вини, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. У клопотанні слідчий також посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може : переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, оскільки постійного місця роботи та навчання підозрювана немає. Про наявність ризику незаконного впливу на свідків свідчить те, що свідками події були особи, які працювали разом з ОСОБА_7 на СВПЗ «Грушово», а тому, з метою уникнення відповідальності, вона може незаконно впливати на вказаних осіб. Крім цього, про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України свідчить той факт, що ОСОБА_7 вчинила умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 191 КК України, а тому є достатні підстави вважати, що вона може вчинити й інші кримінальні правопорушення, отже застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як цілодобовий домашній арешт за місцем проживання, не дозволить запобігти ризикам, визначених ст. 177 КПК України. Просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. При розгляді клопотання слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і яке, згідно з санкцією вказаної статті карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може : переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків. Водночас, зазначені в клопотанні ризики, передбачені пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України під час розгляду клопотання не знайшли свого підтвердження. Також слідчий суддя взяв до уваги і те, що підозрювана ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження неповнолітніх дітей, що заподіяна шкода АТ «Укрпошта» у сумі 170000 гривень підозрюваною ОСОБА_7 відшкодована, що підтверджується розпискою представника АТ «Укрпошта» від 12 вересня 2022 року. На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що стосовно підозрюваної ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а тому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, наявний ризик того, що підозрювана може впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема працівниць відділення Укрпошти, які були у її підпорядкуванні; усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведеності вини у вчиненому, підозрювана ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування. Стверджує, що слідчим суддею також не взято до уваги і те, що ОСОБА_7 ніде не працює та з метою уникнення кримінальної відповідальності має реальний шанс перетнути державний кордон України. З огляду на наведене, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрювану таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, та суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; до початку апеляційного розгляду заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від сторін кримінального провадження не находило.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , знаходиться кримінальне провадження за №0000562, відомості про кримінальне правопорушення в якому 11.09.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Тячівської окружної прокуратури.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрювана ОСОБА_7 , так і її захисниця адвокатка ОСОБА_11 , що свідчить про дотримання права підозрюваної ОСОБА_7 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, на підставі яких 23.01.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України кримінального правопорушення, сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Погоджується апеляційний суд і з висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Вказані ризики на переконання апеляційного суду підтверджуються тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваній ОСОБА_7 , у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а саме позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує, може вдатися до переховування від органу досудового розслідування чи незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Разом із тим, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення інших кримінальних правопорушень. У підтвердження наявності цих ризиків слідчим та прокурором не надано жодних доказів. Тому, апеляційний суд також визнає їх недоведеними.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що підозрювана ОСОБА_7 раніше не судима, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, відшкодувала заподіну її діями шкоду, і у свою чергу дійшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про можливість застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігання встановленим ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 ніде не працює, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Із цих підстав, як такі, що не підтверджені будь-якими доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях та, відповідно, не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності має реальний шанс перетнути державний кордон України.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_7 передбачені п. п. 1, 3, ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, та визначено строк дії вказаних обов`язків.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про незаконність висновків слідчого судді; що прокурор, не з`явившись на розгляд апеляційної скарги позбавив себе можливості довести обгрунтованість її доводів.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_12 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2023 року, якою частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні №0000562, відомості про кримінальне правопорушення в якому 11.09.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК та обрано щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора Тячівської окружної прокуратури, слідчого судді або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання до 24 години 17 березня 2023 року, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: