УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1838/23

Номер провадження 1-кс/495/398/2023

27 лютого 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2023 року дізнавач СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеської області 22.02.2023 надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за фактом того, що 22.02.2023 року громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску «Старокозаче», з метою безперешкодного перетину державного кордону України надав наступні документи: тимчасовому посвідчені військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 і довідку військово-лікарської комісії від 22.09.2022 №156 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 . (ЖЄО 1909).

За даним фактом 23.02.2023 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

В ході огляду місця події 22.02.2023 року, проведеного на прикордонному пункті пропуску «Старокозаче» в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, було виявлено та вилучено: тимчасове посвідчення військово зобов`язаного № НОМЕР_1 від 22.09.2022 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку військово-лікарської комісії №156 від 22.09.2022 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливими ознаками підробки, які упаковано до спеціального пакету PSP2250934 із зазначенням вмісту.

Постановою дізнавача від 23.02.2023 року зазначене вилучене майно було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000055 від 23.02.2023 року.

За твердженням дізнавача, відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, у зв`язку з чим дізнавач просить клопотання задовольнити.

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися, надали до суду письмову заяву з проханням розглядати дане клопотання за їх відсутності та на підставі доданих копій матеріалів до клопотання, а також зазначили, що клопотання підтримують, просять його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На переконання слідчого судді, слідчий та прокурор довели необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, яке законно відповідає критеріям ст.98 КПК України та наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.170 КПК України

Враховуючи вищевикладене та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на вище зазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз у кримінальному провадженні №0000055.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході огляду місця події від 22.02.2023 року майно у прикордонному пункті пропуску «Старокозаче» в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, для проведення відповідних експертиз та необхідних слідчих дій, а саме на:

тимчасове посвідчення війсковозобов`язаного № НОМЕР_1 від 22.09.2022 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливими ознаками підробки, упаковане до спеціального пакету PSP2250934 із зазначенням вмісту;

довідку військово-лікарської комісії №156 від 22.09.2022 видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливими ознаками підробки, упаковану до спеціального пакету PSP2250934 із зазначенням вмісту.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1