Справа № 287/660/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. м.Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 про самовідвід у справі № 287/660/23, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000003 від 05.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Заява обґрунтована тим, що на розгляді судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0000055 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України (справа № 287/80/17-к), у якому захист обвинуваченого здійснював адвокат ОСОБА_7 . Під час судового розгляду справи від адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про закриття кримінального провадження та повернення речових доказів у справі їх власникам.

07.03.2018 року суддею ОСОБА_4 винесено ухвалу, згідно якої кримінальне провадження № 0000055 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого. Речові докази у справі, які перебували на зберіганні в Олевському ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, звернуто в дохід держави.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 має також статус свідка у кримінальному провадженні № 0000003 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке передано для розгляду судді ОСОБА_4 як головуючому судді, то у даному випадку складається ситуація, яка може спричинити об`єктивно обумовлений внутрішній сумнів у сторонньої особи, щодо безсторонності судді, що є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім цього, на розгляді судді ОСОБА_4 перебувала справа про адміністративне правопорушення № 287/1062/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 за ч.1 ст.130 КУпАП, у якій в якості свідків вчиненого правопорушення приймали участь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

11.09.2020 року суддею ОСОБА_4 винесено постанову, якою визнано винним ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мають також статус ключових свідків у кримінальному провадженні за № 0000003 від 05.01.2023 року, яке передано для розгляду судді ОСОБА_4 , як головуючому судді, то у даному випадку вказані обставини можуть свідчити, з точки зору об`єктивного спостерігача, про наперед сформовану у судді позицію щодо осіб свідків та оцінки їх свідчень стосовно скоєння відповідного злочину. Окрім цього, у разі розгляду суддею ОСОБА_4 , як головуючим суддею кримінального провадження за № 0000003 від 05.01.2023 року, в якому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 мають статус ключових свідків, як у обвинуваченого ОСОБА_5 , так і у стороннього спостерігача може скластися враження щодо необ`єктивності та упередженості судді при розгляді вказаної справи та винесенні за наслідками розгляду справи рішення суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід у справі № 287/660/23 передано судді ОСОБА_1 .

Прокурор Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволені заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_4 для дачі особистих пояснень до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Від захисника ОСОБА_11 надійшло клопотання з проханням розглядати заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 без його участі, з приводу рішення щодо відводу покладаються на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на даний час знаходиться в ДУ «Житомирська установа покарань №8».

Дослідивши заяву про самовідвід, суддя дійшов висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд відмічає, що неупередженість суду має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм при врахуванні особистих переконань й поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та за об`єктивним критерієм. Тому судом має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді та чи достатньо ознак, щоб вирішити про особисту упередженість, з урахуванням того, що за суб`єктивним критерієм, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що для самовідводу судді мають бути обґрунтовані наявні факти, покладені в основу заяви про самовідвід, які об`єктивно можуть вказувати на упередженість, а їх наявність повинна бути доведеною. Самовідвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суд наголошує, що статтями 75, 76 КПК передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України).

Згідно з ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суд зазначає, що самовідвід судді від участі в розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом, та покликаний ліквідувати найменшу підозру в заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає.

Під час розгляду заяви суд не встановив виключних підстав визначених статтею 76 КПК, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Суд констатує, що текст заяви не містить конкретних обставин, що свідчать, ще до початку розгляду справи про наявність об`єктивних сумнівів в неупередженості судді та є підставами для відводу (самовідводу) судді відповідно до вимог статті 75 КПК.

Відтак, перебування в провадженні матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000003 від 05.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є самостійним провадженням, та не є тотожним чи прямо пов`язаним з розглядом інших кримінальних проваджень.

Таким чином, обставини, що свідчили б про особисту зацікавленість судді в розгляді справи, про його безсторонність та надання переваг в реалізації принципу змагальності, сторін будь-кому із учасників судового провадження і, як наслідок, його неупередженість не встановлені.

Суд також зауважує, що за Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією економічної та соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року (далі - Бангалорські принципи) упередження вважається реальним, якщо воно носить особистий характер і спрямоване проти однієї зі сторін. Для відводу судді на підставі реально існуючого упередження необхідно мати об`єктивний доказ нездатності судді вести справу неупереджено: тобто виникнення у стороннього спостерігача, детально поінформованого про всі обставини, сумнівів об`єктивності та неупередженості даного судді.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів наголошується, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", пункт 58).

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що встановлені обставини не вказують на наявність сумнівів в неупередженості судді, а тому в задоволенні заяви судді ОСОБА_4 про самовідівід у справі №287/660/23 слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 75, 80, 81, 372 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід у справі №287/660/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1