Справа № 638/5283/22
Провадження № 1-в/638/457/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України від 26.11.2015 №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просить на підставі ч. 5 ст. 72 Закону України від 26.11.2015 №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» перерахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку день за два за вироком Нововодолазьського районного суду Харківської області від 17 грудня 2013 року та зарахувати його у вирок Нововодолазьського районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року.
В обґрунтування клопотання зазначає, що вироком Нововодолазьського районного суду Харківської області від 17 грудня 2013 року його засуджено до 5 років позбавлення волі та звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням на 3 роки. У 2015 році він потрапив до лікарні та не міг виконувати обов`язки покладені на нього судом, а саме прибувати до КВІ. В подальшому засудженому ОСОБА_4 було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено для відбування покарання. 04 лютого 2015 року він був затриманий співробітниками поліції та направлений до СІЗО. Перебуваючи у СІЗО ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на рішення суду про скасування звільнення з випробуванням та в подальшому апеляційним судом було скасовано рішення суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання відносно ОСОБА_4 . Таким чином, засуджений зазначає, що незаконно утримувався 7 місяців в умовах СІЗО та просить зарахувати вказаний строк у відбування покарання за вироком Нововодолазьського районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.
Суд, дослідивши клопотання, особову справу засудженого, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що вироком Нововодолазьського районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому по даній нормі закону покарання у виді 3 років позбавлення волі. До вступу вироку в закону силу обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покладено на ОСОБА_4 , до вступу вироку в закону силу, але не більше ніж на 2 місяці, наступні обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Початок строку відбування покарання визначено обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення. Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_4 залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду від 18 травня 2021 року відмовити ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року. Касаційну скаргу ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Вирок набрав законної сили 18 серпня 2020 року.
Згідно рапорту від 20 жовтня 2020 року поліцейського ЗОТЗРОТЗ Нововодолазського ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 був затриманий 20 жовтня 2020 року о 09 год. 10 хв. за вироком Нововодолазьського районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року.
Приписами ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особина підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, суд зазначає, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ст. 72 КК України підлягає лише той строк який було застосовано в межах кримінального провадження за яким судом ухвалено вирок.
Оскільки засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Нововодолазьського районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року суд не вбачає правових підстав для зарахування строку його перебування у СІЗО за вироком Нововодолазьського районного суду Харківської області від 17 грудня 2013 року у строк відбування покарання за вироком Нововодолазьського районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року.

На підставі викладеного суд відмовляє у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 .
На підставі наведеного, ст. 72 КК України, керуючись ст. ст.537,539 КПК України, суд,-
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України від 26.11.2015 №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1