ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/657/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002617 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.04.2020 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту; 04.12.2020 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі; 22.03.2021 Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі; 20.07.2021 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, 03.11.2022 року Оболонським судом міста Києва за ч. 2 ст. 360, ч.1 ст. 360,ч.3 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 18, ст. 70,ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 22.12.2022 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 05.09.2021 року близько 10 год. 15 хв., перебуваючи на 22 поверсі будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішив повторно, таємно, викрасти чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв речі, що йому не належать, які знаходились в загальному коридорі, а саме: сидіння від велосипеду «Lombardo» в кількості 1 шт., вартістю 200 гри., сидіння віл велосипеду «Drive mtX» в кількості 1 шт., вартістю 200 гри., головка блоку циліндрів автомобіля марки «Peugeot Partner» в кількості 1 шт., вартістю 2800 грн. Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі вищевказане майно, вийшов з під`їзду будинку АДРЕСА_3 та з місця вчинення злочину зник, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_5 на суму 3200 грн. 00 коп. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності належних вичновків для себе не зробив на шлях виправлення та перевиховання не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість вчнив новий новий умисний корисливий злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із призначенням остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України із врахуванням вироку Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 рок, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень із врахуванням вироку Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк призначеного покарання частково відбуте покарання за попеприереднім вироком. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 06.08.2022 року. Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження не обирався. Речовий доказ - ДВД-Р диск - залишити в матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: