Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/113/23
Номер провадження 1-кп/948/9/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0001414 від 24.11.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 23.01.2023р. проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали

в с т а н о в и в :

у січні 2023р. суду відносно ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, для розгляду якого ухвалою від 17.01.2023р. призначено підготовче судове засідання.

До обвинуваченого під час досудового розслідування застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.01.2023р.

В ході проведення підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що для цього дотримані всі вимоги, передбачені КПК України. Також звернувся з клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти.

Обвинувачений не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, а також проти застосування вказаного запобіжного заходу.

Захисник не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду, але просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором вказані ризики не доведені, а в обвинуваченого є житло та місце проживання.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду даного кримінального провадження, оскільки воно відповідно до ст. 34 КПК України підсудне Машівському районному суду, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України немає.

Зазначене судове засідання відповідно до вимог ст. ст. 27, 31 КПК України слід проводити відкрито, суддею одноособово, за участю: прокурора, потерпілої, захисника та обвинуваченого.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 0.12.2022р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.01.2023р. включно (а.с.35-36).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (частини перша статті 177 КПК України); 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оскільки, як на підставу продовження строку тримання під вартою прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, але за ухвалою слідчого судді ризики, передбачені п.п.4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження, доводи того, що ці ризики є новими прокурор не наводив, а відтак суд дійшов висновку, що вони не зайшли свого підтвердження, оскільки були виключені слідчим суддею.

З огляду на викладене, суд буде надавати оцінку ризикам, які були встановлені слідчим суддею та передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України на які посилається прокурор, враховуючи також те, що ставиться питання саме про продовження, а не застосування запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

За змістом ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов раніше застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд бере до уваги, що йому інкриміновано обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який є тяжким, санкцією якого передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, він не одружений, не працює, фактично проживав в АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Виходячи з приведеної характеристики особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованого злочину, суд дійшов висновку, що ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений. Отже, суд дійшов висновку, що ризик можливого переховування від суду продовжує існувати.

Водночас, суд визнає також слушними доводи прокурора про наявність ризику у вигляді можливості незаконного впливу на потерпілу та свідків, оскільки суд має докази досліджувати безпосередньо, а потерпіла та свідки у справі ще не допитані, тоді як обвинувачений обізнаний про місце їх проживання, а тому існує ймовірність, що з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на потерпілу та свідків, які викривають його у вчиненні злочину, що свідчить про продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, до обвинуваченого має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, так як злочин призвів до загибелі людини, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

За викладених обставин, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті його застосування, забезпеченню виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків та запобіганню спробам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, необхідно зауважити, що вказана позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.

Судом також поставлено на обговорення питання про участь обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість переведення до Полтавської установи виконання покарань № 23, у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було підтримане прокурором. При цьому прокурор зазначив, що наразі відсутні підстави для виклику та допиту свідків в судове засідання, оскільки обвинувачений визнає свою провину.

Захисник та обвинувачений заперечували проти переведення обвинуваченого, вважали, що йому краще знаходитися в Харківському СІЗО, а тому погодилися на проведення відеоконференції.

Відповідно до вимог п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження та наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Частина 2 ст. 336 КПК України передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 336 КПК України, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.

Отже, з огляду на те, що обвинувачений знаходиться в м. Харкові та заперечує проти його переведення до Полтавської установи виконання покарань № 23, а також те, що є можливість слухання справи в режимі відеоконференції, на що наголошувала захисник, а тому суд вважає за необхідне судове засідання у цьому кримінальному провадженні здійснити в режимі відеоконференції між Машівським районним судом Полтавської області та Державною установою «Харківський слідчий ізолятор», за участю обвинуваченого та на даному етапі не переводити обвинуваченого до Полтавської установи виконання покарань № 23.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

у х в а л и в :

призначити судовий розгляд кримінального провадження №0001414 від 24.11.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК Українио 10 год 00 хв 31 січня 2023 року в приміщенні Машівського районного суду.

Судовий розгляд здійснюватиметься суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати: прокурора, потерпілу, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.03.2023р. включно, без визначення застави.

Здійснити дистанційне судове провадження для проведення судового розгляду кримінального провадження №0001414 від 24.11.2022р. між Машівським районним судом Полтавської області та Державною установою «Харківський слідчий ізолятор» (Харківська область, м. Харків, вул. Полтавський шлях,99).

Доручити Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» здійснити дії, передбачені ч. 4 ст. 336 КПК України, щодо організації проведення відеоконференції о 10 год 00 хв 31 січня 2023 року, для участі в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» та обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год 30 хв 24 січня 2023 року

Суддя ОСОБА_1