ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора потерпілої обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000627 за апеляційною скаргою прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 31 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, працюючий на посаді кондитера в супермаркеті «Класс», несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

09 жовтня 2021 року близько 17 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у супермаркеті «Класс» по вул. Героїв Сталінграду, 136/8, в м. Харків, отримав від потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» для проведення ремонту.

Цього ж дня обвинувачений, маючи в розпорядженні вказаний мобільний телефон, скориставшись незахищеним паролем мобільним додатком «Приват 24», таємно, шляхом вільного доступу, зняв з банківської картки потерпілої ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 500 грн.

Після чого, продовжуючи діяти з єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , протягом наступних двох днів ОСОБА_10 таким же способом знімав з банківської картки потерпілої грошові кошти, заподіявши їй майнову шкоду на загальну суму 3800 грн.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.2 ст.381 КПК України.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.1 ст.185, ст.75 КК України на 1 рік обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

При цьому зазначає, що таємне викрадення чужого майна, передбачене ч.1 ст.185 КК України, карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суд визначив обвинуваченому штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звертає увагу на особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який працює та має постійний дохід, проте не відшкодував потерпілій заподіяну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та потерпілої, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, визначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання за ч.1 ст.185 КК України, місцевий суд не дотримався вимог п.1 ч.1 ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.

Так, таємне викрадення чужого майна, передбачене ч.1 ст.185 КК України, карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суд визначив обвинуваченому штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і при цьому не застосовував положення ст.69 КК України, про що слушно наголошує прокурор в апеляційній скарзі.

Відповідно до приписів ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність згідно з приписами ст.413 цього Кодексу має місце тоді, коли судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню

Відповідно до п.2 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у таких випадках, за яких зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Приписами ч.1 ст.69 КК України та п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, зокрема, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дане кримінальне правопорушення, за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальний проступок, визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та повністю відшкодував шкоду.

Оцінюючи, як тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, так і конкретні обставини провадження; думку потерпілої, яка повідомила про повне відшкодування шкоди та відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого; особу ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, сплатив визначений вироком суду першої інстанції штраф, має міцні соціальні зв`язки, сім`ю, на утриманні неповнолітню дитину, працює, позитивно характеризується; враховуючи його ставлення до вчиненого, а саме щире каяття та розуміння наслідків; колегія суддів вважає, що усі наведені пом`якшуючі обставини в своїй сукупності істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку і особливо ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства та утворюють підставу для застосування приписів ст.69 КК України при призначенні покарання у виді штрафу за ч.1 ст.185 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації, буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для засудження обвинуваченого на 1 рік обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, про що прохав прокурор в апеляційній скарзі.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 31 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4