Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/164/23
Номер провадження 1-кс/530/61/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури в військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення особистого огляду та огляду речей, які знаходяться у володінні особи та накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 20.02.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

07.03.2023 року з Полтавського апеляційного суду до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшло для розгляду клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури в військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення особистого огляду та огляду речей, які знаходяться у володінні особи та накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 20.02.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 19.02.2023 в с. Батьки, Полтавського району, Полтавської області в ході поверхневої перевірки працівниками поліції виявлено факт незаконного поводження з боєприпасами громадянином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 .

19.02.2023 в ході огляду автодороги в с. Батьки, Полтавського району, Полтавської області виявлено автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 на багажному відділенні якого виявлено сумку зеленого кольору, що належить ОСОБА_5 . З письмового дозволу останнього здійснено огляд вмісту такої сумки, де серед речей виявлено: предмети ззовні схожі на патрони калібром 5х45 в кількості 29 шт. та які мають позначення «270; 83»;мінний взривач універсальний 3, в кількості 3-х шт., які мають позначення «МУВ 50». Вказані речі вилучено до відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Згідно пояснень ОСОБА_5 встановлено, що він являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та на даний період часу перебуває в відпустці в зв`язку з отриманням контузії. 19.02.2023 року перебуваючи в с. Батьки Полтавського району Полтавської області в справах, був зупинений працівниками поліції, яким добровільно продемонстрував наявність у власній сумці патронів калібром 5х45 в кількості 29 шт. та трьох запалів МУВ 3, які він з власної необережності забув викласти з власної сумки перед від`їздом з місця дислокації.

Відомості по даному факту 20.02.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000080 за ч.1 ст.263 КК України.

20.02.2023 вилучені речі в ході огляду місця події визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що 19.02.2023 року слідчим СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 без ухвали слідчого судді було проведено огляд місця події, а саме автомобільної дороги в с. Батьки, Полтавського району, Полтавської області де було виявлено автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 на багажному відділенні якого виявлено сумку зеленого кольору, що належить ОСОБА_5 . З письмового дозволу останнього здійснено огляд вмісту такої сумки, де серед речей виявлено: предмети ззовні схожі на патрони калібром 5х45 в кількості 29 шт. та які мають позначення «270; 83»; мінний взривач універсальний 3, в кількості 3-х шт., які мають позначення «МУВ 50», які було вилучено до ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, які в даному кримінальному провадженні буде використано як докази, а також з метою забезпечення їх від приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі, та з метою проведення судових експертиз, виникла потреба звернутися з клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду місця події, а саме автомобільної дороги в с. Батьки, Полтавського району, Полтавської області де було виявлено автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 на багажному відділенні якого виявлено сумку зеленого кольору, що належить ОСОБА_5 та виникла необхідність у накладенні арешту на предмети ззовні схожі на патрони калібром 5х45 в кількості 29 шт. та які мають позначення «270; 83» та мінний взривач універсальний 3, в кількості 3-х шт., які мають позначення «МУВ 50».

В судове засідання слідчий СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явилася, але написала заяву, що подане клопотання підтримала з підстав у ньому наведених, володілець даного майна в судове засідання не з`явився, вивчивши наявні матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У клопотанні про накладення арештуна майно слідчий СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 зазначає, що 19.02.2023 в с. Батьки, Полтавського району, Полтавської області в ході поверхневої перевірки працівниками поліції виявлено факт незаконного поводження з боєприпасами громадянином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 .

19.02.2023 в ході огляду автодороги в с. Батьки, Полтавського району, Полтавської області виявлено автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 на багажному відділенні якого виявлено сумку зеленого кольору, що належить ОСОБА_5 . З письмового дозволу останнього здійснено огляд вмісту такої сумки, де серед речей виявлено: предмети ззовні схожі на патрони калібром 5х45 в кількості 29 шт. та які мають позначення «270; 83» та мінний взривач універсальний 3, в кількості 3-х шт., які мають позначення «МУВ 50».

Вказані речі вилучено до відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Відомості по даному факту 20.02.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000080 за ч.1 ст.263 КК України.

20.02.2023 вилучені речі в ході огляду місця події визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України огляд здійснюється з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 КПК України до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1 ст.84 КПК України).

Належними є докази, які прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).

Виходячи з вищезазначеного, на слідчого, прокурора покладається обов`язок доведення наявності достатніх підстав для проведення обшуку.

Однак із доданих до клопотання матеріалів не вбачається наявності достатніх даних, що можуть свідчити про те, що огляд автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , був пов`язаний з невідкладним випадком врятування життя та майна, а також, що слідчим здійснювалось безпосереднє переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, у зв`язку з чим, у слідчого не було наявних підстав для проведення огляду вказаного домогосподарства до постановлення ухвали слідчого судді, тому в задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

У п.75 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ратушна проти України» від 02.12.2010 року (остаточне від 02.03.2011 року) (заява №17318/06) суд зазначив про те, що для санкціонування проведення обшуку житла чи іншої власності закон вимагає, аби суди України були переконані у наявності достатніх підстав вважати, що речі, які розшукуються, можуть бути знайдені там.

З`ясовуючи зміст та суть поняття житла чи іншого володіння особи слід враховувати, що Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства» від 28.03.2008 року №2 звертає увагу судів на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини ужите в п.1 ст.8 Конвенції поняття «житло» охоплює не лише житло фізичних осіб, воно може поширюватися на інші приміщення, які належать фізичним особам, а також офіси юридичних осіб, їх філії та інші приміщення (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Нємєц проти Німеччини» від 16.12.1992 року та «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 року).

В контексті виконання положень ст.ст. 84,85,94 та ст. 234 КПК України суд проаналізував докази, що надані слідчим до матеріалів клопотання і прийшов до наступних висновків, про відсутність даних про патрони та мінний взривач.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 30 Конституції України та ст.13 КПК України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В цьому контексті слід відмітити, що у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клас та інші проти Німеччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання не порушуватиме ст.8 Конвенції, якщо воно було здійснено «згідно із законом»; при цьому, аби не було порушення даної статті Конвенції, втручання повинно відбуватися «згідно із законом», мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кривіцька та Кривіцький проти України», п.42; «Сілвер та інші проти Сполученого Королівства», п.84; «Кузнецов проти України», п.134; «Шалімов проти України», п.84; «Петра проти Румунії», п.36). Крім цього, у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (п.43 рішення) Європейський суд з прав людини наголосив, що вислів «згідно із законом» не тільки передбачає дотримання національного права, а й стосується якості цього права, вимагаючи, щоб воно не суперечило принципу верховенства права. У пункті 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волохи проти України» зазначено, що верховенство права ґрунтується на тому, що втручання органів виконавчої влади в права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай здійснюється судовим органом як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль дає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Отже, виходячи з вищевикладеного, з урахуванням вказаних правових позицій Європейського суду з прав людини, а також роз`яснень, що викладені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики розгляду клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи, яке обговорено та схвалено на нараді суддів судової палати у кримінальних справах ВСС 21.05.2014 року та на засіданні Пленуму ВСС 17.10.2014 року, в даний час не вбачається підстав для задоволення клопотання слідчого про надання дозволу на проведення огляду автомобільної дороги в с. Батьки, Полтавського району, Полтавської області де було виявлено автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 на багажному відділенні якого виявлено сумку зеленого кольору, що належить ОСОБА_5 , а також огляд вмісту такої сумки в межах доводів та обґрунтувань, що викладені у клопотанні слідчого за погодженням з уповноваженим прокурором.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 надано добровільну згоду на проведення огляду його власної сумки зеленого кольору з речами, дозволу на огляд автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 на багажному відділенні якого виявлено сумку зеленого кольору не надавалось, слідчий суддя не вбачає наявності правових підстав, передбачених ст. 233 КПК України, для надання дозволу на проведення огляду, а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Що стосується клопотання в частині накладення арешту на майно, то слідчий суддя виходить з наступного :

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом або знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді, суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, слідчим дотримано вимоги ст. 171 КПК України.

Так, клопотання погоджене з прокурором та подане у встановлений ч.5 ст. 171 КПК України строк.

Також, слідчим суддею встановлено, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мету накладення арешту.

Метою накладення арешту на предмети ззовні схожі на патрони калібром 5х45 в кількості 29 шт. та які мають позначення «270; 83» та мінний взривач універсальний 3, в кількості 3-х шт., які мають позначення «МУВ 50», в поліетиленових пакунках,які було визнано по справі речовим доказом є необхідність збереження даного речового доказу, які вилучено 15.02.2023 року, та може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення їх від приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчим доведена необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ч. 1ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.30 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», роз`ясненнями, що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 28.03.2008 року «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства»,ст. 8,9,13,84,85,94,107,131,132,170 - 175,237,237,309,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури в військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення особистого огляду та огляду речей, які знаходяться у володінні особи та накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 20.02.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - задовільнити частково.

Накласти арешт на вилучені 19.02.2023 року предмети з числа вмісту сумки ОСОБА_5 , а саме: предмети ззовні схожі на патрони калібром 5х45 в кількості 29 шт. та які мають позначення «270; 83» та мінний взривач універсальний 3, в кількості 3-х шт., які мають позначення «МУВ 50», в поліетиленових пакунках.

Визначити місцем зберігання предметів ззовні схожих на патрони калібром 5х45 в кількості 29 шт. та які мають позначення «270; 83» та мінний взривач універсальний 3, в кількості 3-х шт., які мають позначення «МУВ 50» - кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській областідо вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділення відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору, ОСОБА_5 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1