Номер провадження: 11-сс/813/671/23
Справа № 947/8690/23, 1-кс/947/3393/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 17.03.2023 про повернення скарги на постанову слідчого 2 СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР в м. Одесі ОСОБА_7 від 21.02.2023 про закриття к/п №0000400 від 15.12.2022

установив:

Ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 17.03.2023 було повернуто ОСОБА_6 його скаргу на постанову слідчого 2 СВ ( з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР в м. Одесі ОСОБА_7 від 21.02.2023 про закриття к/п №0000400 від 15.12.2022.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, скаржник ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 17.03.2023 та зазначену постанову слідчого ДБР від 21.02.2023 про закриття к/п №0000400 від 15.12.2022.

У судовому засіданні апеляційного суду судді ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заявили усні заяви про самовідвід, мотивуючи їх тим, що ОСОБА_6 звернувся до ТУ ДБР зі скаргою на незаконні дії посадової особи ДУ «ОСІ», в той період коли він утримувався в ДУ «ОСІ» в межах к/п № 0000779 в якості обвинуваченого.

В той же час, в провадженні апеляційного суду знаходяться апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ; захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 з доповненнями; прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 на вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 02.05.2019 у к/п № 0000779 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .. Водночас, апеляційним судом неодноразово вирішувалося зокрема питання про доцільність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «ОСІ».

Зазначені обставини, на переконання колегії суддів, можуть викликати сумніви щодо їх неупередженості та безсторонності.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус судів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та обєктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011, заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011; «Білуха проти України» від 09.11.2006), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про існування обставин, які унеможливлюють подальшу участь колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлені ними усні відводи підлягають задоволенню, а матеріали кримінального провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення інших суддів в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 401 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Задовольнити заявлені суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 самовідводи від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 17.03.2023 про повернення скарги на постанову слідчого 2 СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР в м. Одесі ОСОБА_7 від 21.02.2023 про закриття к/п №0000400 від 15.12.2022.

Матеріали судового провадження №11-сс/813/671/23 передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4