КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001699 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком два роки.

По справі вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом визнано доведеним, що 23 червня 2021 року, приблизно в 10 год. 30 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_9 предметом схожим на ніж не менше дев`яти ударів, спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також легкі тілесні ушкодження.

На рішення суду прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи і правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного ОСОБА_8 покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно доводів апеляційної скарги прокурора, приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України, суд першої інстанції не надав належної оцінки даним про особу обвинуваченого, зокрема тому, що він не працює, не має визначеного роду занять і доходу, не одружений, дітей не має, без сталих соціальних зв`язків, свою вину у вчиненому не визнав, має ознаки органічного ураження головного мозку, а також ознаки психічного та поведінкового розладів в наслідок вживання алкоголю.

Також, прокурор просить врахувати, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких та характеризується підвищеним рівнем суспільної небезпеки.

Сукупність наведених обставин, на думку прокурора, свідчить про не можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій, ніким з учасників не оспорюються, а тому апеляційним судом у відповідності до вимог ст. 404 КПК України не перевіряються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора і призначене ОСОБА_8 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Порушення вимог КПК України при вирішенні судом першої інстанції цих питань колегією суддів не встановлено.

Натомість, доводи прокурора про безпідставне звільнення ОСОБА_8 від відбування на підставі ст. 75 КК України покарання, колегія суддів вважає обґрунтованими, з огляду на наступні обставини.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року ОСОБА_8 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, на підставі чого призначив обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Також, на підставі вказаних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Про те, на думку колегії суддів, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував дані про особу обвинуваченого та конкретні обставини справи, що як наслідок вказує на не обґрунтоване застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України і ухвалення явно несправедливого вироку.

Обвинувачений має постійне місце проживання і реєстрації, раніше не судимий, позитивно характеризується. Обставини, які обтяжую покарання відсутні. Також відсутні будь-які претензії до обвинуваченого з боку потерпілого.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, поєднане з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що вказує на його підвищений рівень суспільної небезпеки.

Приймає колегія суддів до уваги і конкретні обставини справи, а саме, що ОСОБА_8 , за допомогою предмета схожого на ніж, наніс потерпілому ОСОБА_9 не менше дев`яти ударів в життєво важливі органи, завдавши останньому тяжкі тілесні ушкодження.

Враховує колегія суддів і дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, осіб на утриманні не має, тобто суспільно корисною працею не займається та без сталих соціальних зв`язків, свою вину не визнає, обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлені.

Виходячи з завдань мети покарання, визначеної в статті 50 КК України, а також враховуючи положення ч.2 ст. 65 КК України щодо індивідуалізації призначеного покарання, зокрема, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора з приводу безпідставного звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Вище наведене, відповідно до вимог ст.ст. 414, 420 КПК України, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання та ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції, яким, у відповідності до встановлених обставин, слід призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Саме такий вид та розмір покарання відповідає даним про особу обвинуваченого та тяжкості ним вчиненого, є достатнім для його виправлення і перевиховання та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з цим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року, яким ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, скасувати в частині звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого у зв`язку з виконанням вироку.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок Київського апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3