Справа №359/3962/20
Провадження №1-кп/359/101/2023
У Х В А Л А

в порядку ст. 331 КПК України

6 лютого 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого складу суду:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією із застосуванням дистанційного відеоконференцзв`язку в залі суду під час судового розгляду кримінального провадження №0008631, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 149 КК України,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень злочинів, передбачених п.п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України, -

розглянувши питання доцільності подальшого утримання обвинувачених під вартою в порядку ст. 331 КПК України та заявлені у цьому зв`язку клопотання сторін,

в с т а н о в и в :

На розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 149 КК України та ОСОБА_7 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України.

Наступне судове засідання призначено на 14.30 год. 07.03.2023 року.

В судовому засіданні 06.02.2023 року вирішувалось питання подальшої доцільності утримання обвинувачених під вартою головуючи складу суду присяжних.

Прокурор клопотав про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених на 60 днів без визначення розміру застави, зазначивши в них, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити процесуальну поведінку ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , оскільки під тягарем покарання у виді довічного позбавлення волі, вони можуть уникнути суду та ухилитись від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілої сторони підтримала клопотання та просила продовжити запобіжний захід відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо подальшого утримання обвинувачених під вартою заперечили, оскільки прокурором не доведено відповідних ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а доказів існування останніх прокурор взагалі не надав і не подавав їх раніше. Всі наведені прокурором ризики припинили існувати, що є підставою для можливості застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтримали своїх захисників.

Заслухавши думку сторін провадження, головуючий складу суду, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, стан здоров`я його родини (рідних та близьких), міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей.

Обираючи відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при призначенні кримінального провадження до судового розгляду судом враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Дійсно частина зазначених раніше ризиків, передбачених пп. 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, відпали зважаючи на стадію судового розгляду та тривалість утримання обвинувачених під вартою.

В той же час, вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 головуючий суддя виходить з наступного.

Встановлено, що запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що продовжують свою дію відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2022 року закінчується о 24.00 год. 17.02.2023 року, а наступне судове засідання призначено на 14.30 год. 07.03.2023 року.

Розгляд провадження здійснюється з початку, у зв`язку з чим судом досліджуються докази обвинувачення. Крім того, відносно ОСОБА_5 призначено повторну стаціонарну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Дніпровській філії ДУ МОЗ України.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі.

Ця обставина свідчить про те, що під впливом тяжкості покарання вони можуть переховуватись від суду, тобто обвинувачені мають можливість ухилитись від кримінальної відповідальності та суду, зважаючи на застосування до них менш тяжчого запобіжного заходу. Залишається, беззаперечно і висока імовірність перешкоджання обвинуваченими кримінальному провадженню іншим чином у зв`язку з відсутністю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування обвинувачених від суду та перешкоджанню кримінального провадження іншим чином. Тримання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку, а досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у разі визнання їх винуватими, головуючий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності обвинувачені можуть вживати заходів для переховування від суду, ухилення від явки до суду, ускладнення завершення судового розгляду.

Ці обставини, а також суспільний резонанс справи, в сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченим, вони будуть переховуватись від суду, та у такий спосіб істотно перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Враховуючи наявні ризики, які станом на 06.02.2023 року не перестали існувати та не зменшилися, головуючий суддя суду вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити ненастання цих ризиків та належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів.

Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

З огляду на це головуючий суду присяжних вважає допустимим продовжити ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дію запобіжних заходів у вигляді тримання їх під вартою строком на 60 діб, без права внесення застави, оскільки злочин, в якому обвинувачуються останні, вчинено із застосуванням насильства та спричинив загибель людини (п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України).

При цьому, суддя враховує, що судовий розгляд розпочато судом присяжних спочатку, оголошено лише формулювання обвинувачення та встановлено порядок судового розгляду.

Таким чином, на думку суду, станом на 06.02.2023 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою узгоджується також зі стадією судового провадження та з урахуванням терміну, протягом якого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вже утримуються під вартою, і являє собою єдиним засобом уникнення ризиків, що указані вище, а їх реальність настання не збігла з часом проведення розгляду справи в суді.

При цьому, зважаючи на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також те, що вони обвинувачуються у вчиненні злочину проти життя та здоров`я людини, як і раніше, немає підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177-178, 181-183, 184, 192-199, 206, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Продовжити утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах Держаної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, до 24.00 год. 07.04.2023 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Продовжити утримувати обвинуваченого ОСОБА_7 в умовах Держаної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, до 24.00 год. 07.04.2023 року.

Ухвала суду про продовження дії обвинуваченим запобіжних заходів може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту проголошення ухвали суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Головуючий: ОСОБА_1