Справа № 539/2127/22
Провадження № 1-кп/539/50/2023
ВИРОК
Іменем України
30 березня 2023 року
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Калайдинці, Лубенського району, Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює електромонтером ФОП ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
06 липня 2022 року, о 10:36 годині, ОСОБА_5 знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля «Mitsubishi Outlander RHEV», днз НОМЕР_1 , за адресою: Полтавська область, м. Лубни, просп. Володимирський, буд. 73, з метою уникнення притягнення за порушення правил користування ременями безпеки, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобам, надав поліцейському сектору реагування патрульної поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області сержанту поліції ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1850 гривень, (дев`ять купюр номіналом 200 гривень та одна купюра номіналом 50 гривень) за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 та ч.4 ст.126 КУпАП.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що в липні 2022 року він рухався на автомобілі по проспекту Володимирському в м. Лубни. До цього його позбавили права керування транспортними засобами, але того дня він був вимушений сісти за кермо щоб відвезти доньку до лікарні через укус бджоли. Його зупинили працівники поліції і він надав хабар поліцейському в сумі 1850 гривень за непритягнення його до адміністративної відповідальності.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим йому злочином, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як умисні дії які виразилися в пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин, він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу, адже саме таке покарання буде необхідним та достатнім для ОСОБА_9 з урахуванням всіх обставин справи.
Крім того, враховуючи те, що на утриманні обвинуваченого перебуває малолітня дитина, суд вважає за можливе застосувати ч. 4 ст. 53 КК України, а саме призначити штраф із розстрочкою виплати строком на 6 місяців.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання немає.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Речовий доказ: оптичний диск із відеозаписами із нагрудного відеореєстратора залишити при матеріалах кримінального провадження.
Застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в розмірі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень, вилучивши їх у власність держави, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 11.07.2022
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1