Провадження №11-кп/801/1120/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6
та засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2022 року,
якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника Вінницької ВК № 86 ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буди, Тростянецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта не повна середня, одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:
24.09.2009 Оратівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 186 КК України до 150 годин громадських робіт;
18.07.2012 Оратівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
05.09.2013 Оратівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
21.02.2014 Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 31.10.2018 умовно -достроково на 8 місяців 15 днів;
21.06.2019 Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 162, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Начальник Вінницької ВК № 86 ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Вінницької ВК № 86, мотивуючи його тим, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання з 2019 року характеризується позитивно, режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 10 разів заохочених адміністрацією установи. Засуджений ОСОБА_7 на профілактичному обліку не перебуває. Виконавчі листи в установі відсутні. Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми КАСАНДРА Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту у засудженого ОСОБА_7 встановлено середній рівень ризику (219 балів). Під дію ст. 81 КК України підпадає з 11.07.2022, оскільки відбув 3/4 строку покарання. 19.07.2022 комісія установи прийняла рішення про можливість застосування умовно-дострокового звільнення щодо засудженого ОСОБА_7 .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Вінницької ВК № 86 ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 . Прийняте рішення судом мотивовано тим, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду. ОСОБА_7 засуджений вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.06.2019 року до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Станом на час розгляду клопотання засуджений відбув 3/4 строку покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Як вбачається із матеріалів особової справи до засудження ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, однак після звільнення з місць позбавлення волі знову скоював нові злочини. Наведене свідчить про значну суспільну небезпеку ОСОБА_7 та схильність останнього до скоєння злочинів.
За час відбування покарання ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності не притягався, був неодноразово заохочений, однак відомості про працевлаштування засудженого в установі та про його сумлінне ставлення до праці в справі відсутні.
За таких обставин, враховуючи, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, доказів того, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення суду не надано, суд вважав, що у клопотанні слід відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2022 року та постановити нову, якою звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що за час відбування покарання в державній установі характеризується добре, розпорядок дня установи не порушує. Відбув більше половини строку покарання. Неофіційно працевлаштований у промисловій зоні робітником господарського обслуговування. Засуджений вважає, що за час відбування покарання він повністю став на шлях виправлення та довів це своєю сумлінною працею і поведінкою.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану.
Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України, передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Перевіряючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Так, розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.
Статтею 81 КК України, передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого Відповідно умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу засудженого беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Як убачається з матеріалів судового провадження, засуджений ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою і 31.10.2018 вже звільнявся умовно-достроково. Після чого 21.06.2019 знову був засуджений вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.06.2019 за ч. 1 ст. 162, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 із застосуванням ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахується з 26.02.2019. Кінцем строку відбування покарання є 26.08.2023. станом на 11.07.2022 засуджений відбув ѕ строку відбування покарання.
Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання з 2019 року характеризується позитивно, режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 10 разів був заохочених адміністрацією установи. Засуджений ОСОБА_7 на профілактичному обліку не перебуває. Виконавчі листи в установі відсутні. Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми КАСАНДРА Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту у засудженого ОСОБА_7 встановлено середній рівень ризику (219 балів).
Відповідно до довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень у засудженого відсутні дисциплінарні стягнення та наявні 10 заохочень. Засудженому ОСОБА_7 за період відбування покарання в «ВВК (№ 86)» 10 разів оголошували подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Згідно довідки про нарахування та утримання з заробітної плати засудженого ОСОБА_7 , засуджений був працевлаштований у лютому, березні, квітні 2020 року на виробництві. В листопаді, грудні 2021 року та січні 2022 року у котельні.
Відповідно до довідки, виданої начальником ДУ ВВК (№ 86) станом на 18.05.2022 в ДУ ВВК (№ 86) на виконанні не має виконавчих листів про стягнення боргу з засудженого ОСОБА_7 . Згідно довідки, виданої завідувачем медичної частини № 86 від 15.08.2022 засуджений ОСОБА_7 перебуває під диспансерним обліком з діагнозом: Здоровий. Працездатний.
На переконання колегії суддів апеляційного суду викладене не свідчить про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги за доводами засудженого та не спростовує правильність висновків суду першої інстанції. Доводи засудженого про те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення не підлягають задоволенню з наступних підстав. Власне підставою для такого висновку повинні бути докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці на протязі усього періоду відбування покарання довів своє виправлення та перевиховання, в тому обсязі, які у відповідності до вимог чинного законодавства дають підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання.
Відповідно наявність 10 подяк, які оголошені засудженому за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, на переконання колегії суддів, не свідчать про сумлінну поведінку ОСОБА_7 , оскільки належне виконання вказаних обов`язків є основним обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України. Таким чином, наявність 10 заохочень лише свідчить про позитивну динаміку змін в особистості засудженого, однак ще не дає достатніх підстав вважати, що процес виправлення ОСОБА_7 досягнув тієї стадії, яка необхідна для застосування положень ст.81 КК України. Натомість, перспектива умовно-дострокового звільнення пов`язана із реальним станом поведінки засудженого, який відображає його правослухняну поведінку. Вагомих обставин, які б засвідчували зразковість поведінки ОСОБА_7 матеріали справи не містять.
Крім того, колегією судів встановлено, що засуджений ОСОБА_7 прибув до ДУ ВВК (№ 86) 19.09.2019, однак працевлаштованим був лише у лютому, березні, квітні 2020 року на виробництві та листопаді, грудні 2021 року, січні 2022 року у котельні. Викладене, на думку колегії суддів, не свідчить про його сумлінне ставлення до праці. З огляду на це, безпідставними є доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що він неофіційно працевлаштований у промисловій зоні робітником з господарського обслуговування, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини не надано. Засуджений ОСОБА_7 не надав доказів того, що у ДУ ВВК (№86) відсутня достатня кількість робочих місць, а також доказів того, що він неодноразово звертався із заявами про влаштування його на роботу, однак отримував відмови.
На переконання колегії суддів, виправданням того, що засуджений не працевлаштований в установі, може бути лише тяжке хронічне захворювання, яке має прямі протипоказаннями для робіт за спеціальностями, які виконуються у виправній колонії. Разом з тим, відповідно до довідки, виданої завідувачем медичної частини № 86 від 15.08.2022 засуджений ОСОБА_7 перебуває під диспансерним обліком з діагнозом: Здоровий. Працездатний.
Окрім того, встановлено, що вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.06.2019 ухвалено стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2145 (дві тисячі сто сорок п`ять) грн. 00 коп. При цьому, як убачається з довідки, виданої начальником ДУ ДУ ВВК (№ 86) в установі на виконанні не має виконавчих листів про стягнення боргу з засудженого ОСОБА_7 . Разом з цим, матеріали судового провадження не містять доказів про те, що засудженим самостійно ініційовано отримання виконавчого листа та написано відповідну заяву до установи чи виконавчої служби.
Колегія суддів також не може залишити поза увагою також ту обставину, що засуджений ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до переоцінки засудженим своєї поведінки.
Так, 31.10.2018 ОСОБА_7 був звільнений умовно-достроково на 8 місяців і 15 днів від відбування покарання, призначеного вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 21.02.2014 та 21.06.2019 засуджений вироком Іллінецького районного суду Вінницької області. Тобто після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 наразі відбуває покарання за вчинення нових кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, колегія судів критично оцінює доводи апеляційної скарги засудженого про наявність підстав для застосування умовно-дострокового звільнення, оскільки з урахуванням даних, які характеризують особу засудженого ОСОБА_7 , його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, останній не довів свого виправлення у більш короткий термін. Таким чином, у колегії суддів відсутня переконаність у тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.06.2019. Тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2022 року залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4