ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1873/23

Номер провадження 1-кп/495/226/2023

10 березня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000032 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Болград, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 23.01.2021 приблизно о 20:30 годині обвинувачений ОСОБА_3 з невстановленою в ході досудового розслідування особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) перебуваючи на перетині вулиці Кропивницького та вулиці Ізмаїльській в місті Білгород-Дністровський Одеської області, реалізуючи свій прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, умисно, усвідомлюючи та оцінюючі свої дії, посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, обвинувачений ОСОБА_3 разом з невстановленою особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), підійшли до потерпілого ОСОБА_5 позаду та шляхом одночасного поштовху та ривку забрали з руки останнього мобільний телефон марки «Samsung SM-A315F/DS» ІМЕІ: НОМЕР_1 та втікли в сторону вулиці Кропивницького, не реагуючи на вимоги потерпілого ОСОБА_5 повернути телефон.

Далі, потерпілий ОСОБА_5 переслідуючи зловмисників, з метою повернення свого майна, наздогнав обвинуваченого ОСОБА_7 та невстановлену особу (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), на ділянці вулиці Кропивницького де було відсутнє освітлення, після чого ОСОБА_5 звернувся з вимогою, щоб останні повернули належний йому мобільний телефон, на що обвинувачений ОСОБА_8 , з метою придушення волі та припинення переслідування штовхнув ОСОБА_5 так, що останній впав на землю, а потім обвинувачений ОСОБА_8 та невстановлена особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) почали наносити ОСОБА_5 удари ногами в область голови, кількість яких становила не менше десяти.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_8 та невстановлена особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) з місця вчинення кримінального правопорушення втікли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний шкоду у розмірі 5 380 гривень 40 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_8 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив що дійсно він 23.01.2021 року о 20:30 год. разом зі своїм знайомим перебували на перетині вулиць Кропивницького та Ізмаїльській в місті Білгород-Дністровський Одеської області, де вони побачили потерпілого ОСОБА_5 , який тримав у руці мобільний телефон. Потерпілий запитав у нього цигарку, на що він відповів, що він не палить. Далі, потерпілий щось сказав йому стосовно ромської національності та взяв його за плече. Він штовхнув потерпілого і той впав і впав телефон. Він забрав телефон та разом зі своїм знайомим почали тікати з того місця, а потерпілий почав їх здоганяти. Далі він зупинився та хотів віддати телефон потерпілому, а коли той підійшов, то його знайомий вдарив потерпілого по голові, від чого потерпілий впав. Він вдарив потерпілого по обличчю декількох разів, а його потерпілий далі почав бити потерпілого ногами по голові. Далі він втік додому, а настуний день телефон потерпілого він продав. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 23.01.2021 року він йшов по вул. Ізмаїльській та розмовляв по телефону. Проходячи біля вулиці Кропивницького він бачив двох хлопців. Через деякий час він відчув удар по голові, впав на землю, та його почали бити ногами. Під час цього у нього забрали телефон. У нього були тілесні пошкодження від побиття. Телефон йому повернули працівники поліції. Обвинуваченого він впізнав, оскільки раніше бачив його, а другого нападника він не впізнає. Вважає, що обвинувачений не щиро розкаявся та просив призначити йому покарання у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене групою осіб.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відносить каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_7 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він розкаявся та дав покази, яким чином скоїв цей злочин, не працює, має постійне місце проживання, на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, те що він на утриманні малолітню дитину, а також враховуючи думку потерпілого, який просив призначити покарання для обвинуваченого у вигляді реального позбавлення волі, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на корить держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1716 грн. 10 коп.

Речові докази: дві шкіряні рукавички; металевий ліхтарик; мобільний телефон марки Samsung SM-A315F/DS, які під розписку переданні потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

Скасувати арешт з мобільного телефону марки Samsung SM-A315F/DS, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 11.02.2021 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1716 грн. 10 коп.

Речові докази: дві шкіряні рукавички; металевий ліхтарик; мобільний телефон марки Samsung SM-A315F/DS, які під розписку переданні потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

Скасувати арешт з мобільного телефону марки Samsung SM-A315F/DS, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 11.02.2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1