Справа № 545/531/23
Провадження № 1-в/545/194/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання Державної установи «Крюковська виправна колонія (№29) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Володимирівка, Межівський район, Дніпропетровська область та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, до засудження не працював, не одружений, освіта середня спеціальна, раніше не судимий, засуджений: 17.12.2020 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами,-

встановив:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявленого подання посилалися на те, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та представник адміністрації подання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки має п`ять заохочень з значним проміжком часу та на даний час не працює.

Врахувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення , виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ч. 2 ст. 81 КК України до осіб які відбувають покарання зокрема у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття засудженим строку покарання, визначеного у частині 3 цієї статті.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

ОСОБА_4 засуджений 17.12.2020 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до наданих суду матеріалів по особовій справі ОСОБА_4 . Під час тримання в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», характеризувався посередньо, режим утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 20.05.2021 року відбуває покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)». За період відбування покарання характеризувався позитивно, режим відбування покарання не порушує, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків і дотримання встановлених правил поведінки та внутрішнього розпорядку дня, а також дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці на підставі Кримінально-виконавчого кодексу України має п`ять заохочень. На даний час не працевлаштований. До бухгалтерії установи виконавчі листи не надходили. Начальником відділення СПС та психологом засуджений характеризується з позитивної сторони як особа, яка довела своє виправлення.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від покарання суд виходить з такого.

За приписами п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 за період відбування покарання з 08.02.2021 року мав 5 заохочень та жодного стягнення, не працює, що в свою чергу заважає суду надати оцінку поведінці засудженого.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження нових злочинів і основною підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання, зокрема виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці, проте матеріали даного судового провадження не містять даних, які б беззаперечно вказували, що ОСОБА_4 , крім своєї поведінки, своє виправлення довів і ставленням до праці.

Разом з тим, наявність 5 заохочень та відсутність стягнень може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вести за таких обставин мову про те, що своїм ставленням до праці засуджений довів своє виправлення не можна, а отже з огляду на нестабільну поведінку засудженого, подання про умовно-дострокове звільнення є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Державної установи «Крюковська виправна колонія (№29) про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1