Справа 305/819/23
Номер провадження 1-кс/305/130/23
УХВАЛА

20.04.2023 Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

з середньою освітою, не працює, неодруженого,

військовозобов`язаного, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області - лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2023 за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у період дії на території України правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022, та у подальшому Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, який затверджено Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023 правовий режим воєнного стану було продовжено із 05:30 год 19.02.2023 строком на 90 діб, а саме 23.03.2023 близько 11:30 год, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу через незачинені ворота, проник до дворогосподарства біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав бензопилу марки «Vitals» червоного кольору, яка знаходилась під навісом літньої кухні, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 1875 грн. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а саме крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, не одружений, з середньою освітою, не одружений, раніше не судимий, військовозобов`язаний, на утриманні осіб не має. 14.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: висновком товарознавчої експертизи, протоколом огляду місця події, допитами свідків, пред`явлення для впізнання особи та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження. На думку органу досудового розслідування, до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків шляхом погроз, умовлянням чи підкупом, вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Зокрема, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відноситься до групи тяжких, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім цього, ОСОБА_5 , хоч і має постійне місце проживання, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи, може виїхати зі свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тому в органу досудового розслідування наявні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а саме: незаконно впливати на свідків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою зміни наданих ним раніше показань. Крім цього, він матиме змогу впливати на них шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою зміни ними раніше наданих показань. ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також в ході досудового розслідування встановлено, що постійного місця роботи не має. Отже, ОСОБА_5 , може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні і вищенаведені ризики та обставини є реальними й триваючими, об`єктивно існують, тому цілодобовий домашній арешт, підозрюваного буде виправданим та необхідним. Інший запобіжний захід, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у запобіжному заході у вигляді цілодобового домашнього арешту. У зв`язку з цим, застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт ОСОБА_5 , не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме не відлучатись з місця проживання, в якому він проживає, оскільки може незаконно впливати на свідків вказаного кримінального правопорушення, зокрема осіб, якими було його викрито, чи вчиняти інші дії, направлені на протидію розслідуванню злочину, або вчинити інші злочини. Беручи до уваги вищевикладене слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, військовозобов`язаного, на утриманні осіб не має, строком на 60 діб, з моменту винесення ухвали про застосування вказаного запобіжного заходу. також просить покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просить задовольнити клопотання, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, на його думку, не дасть змогу запобігти ризикам та зробить неможливим виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 вважає клопотання обґрунтованим та просить таке задовольнити, оскільки дійсно існують ризики в неправильній процесуальній поведінці підозрюваного.

ПідозрюванийОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечує проти задоволення клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просить не застосовувати такий цілодобово, оскільки йому необхідно працювати, щоб забезпечувати себе харчами та іншими засобами для існування.

Заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно з положенням статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» у практиці Європейського суду з прав людини передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Під час розгляду клопотання встановлено, що 11.04.2023 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000158 з відображенням правової кваліфікації злочину за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 14.04.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує у своєму клопотанні слідчий.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується наданими копіями матеріалів кримінального провадження, якими підтверджується дане клопотання, зокрема: рапортом про вчинення крадіжки бензопили від 10.04.2023, протоколом про прийняття заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 10.04.2023, протоколами огляду місця події від 10.04.2023, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 12.04.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.04.2023, протоколами пред`явлення фото особи для впізнання від 12.04.2023, протоколом допиту підозрюваного від 14.04.2023.

Досліджені документи свідчать про те, що дійсно мав місце факт вчинення крадіжки з дворогосподарства АДРЕСА_2 , а також дають підстави для висновку щодо можливої причетності ОСОБА_5 до цих дій, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження, дають підстави вважати, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри).

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а отже, відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя оцінює в сукупності такі обставини: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання є незначний, оскільки він неодружений, на його утриманні неповнолітні діти чи інші особи не перебувають, ніде не працює, проживає за рахунок тимчасового (одноразового) заробітку, мешкає за місцем реєстрації, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на викладене слідчий суддя погоджується зі стороною обвинувачення та вважає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є підставним, дійсно є ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, й підстави для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного. Проте оцінивши в сукупності всі зазначені вище обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які зазначені у ст. 178 КПК України, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, клопотання необхідно задовольнити частково, оскільки підозрюваному необхідно надати можливість забезпечувати себе харчами та іншими засобами існування, а отже слідчий суддя вважає, що достатньо буде застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, строком на два місяці, а у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Також слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і доведеністю стороною обвинувачення наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду, а також не відлучатися за межі с. Верхнє Водяне без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, знаходитись за місцем свого проживання в нічний час доби з 22.00 год до 06.00 год.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178,181, 182-186, 193-197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, в період часу з 22 по 06 годину, починаючи з 20.04.2023 до 20.06.2023.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки :

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їх вимогою;

2) не відлучатися з місця постійного проживання с. Верхнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) знаходитись за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 в нічний час доби з 22.00 год до 06.00 год;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання зазначених обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали до 20 червня 2023 року.

Копію ухвали направити для виконання Рахівському РВП ГУНП в Закарпатській області, за місцем проживання підозрюваного, відповідно до ст. 181 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1