Провадження № 1-кп/344/632/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Теребовля Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого водієм таксі Bolt, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 перебував у шлюбі із ОСОБА_8 в період з 2000 по 2009 рік. За час перебування в шлюбі у них народилась донька ОСОБА_9 , 2002 р.н. В 2009 році, за ініціативи ОСОБА_8 в судовому порядку шлюб із ОСОБА_6 було розірвано.

Починаючи із 2011 року ОСОБА_8 почала спільно проживати із ОСОБА_7 . У зв`язку із тим, що після розлучення ОСОБА_6 продовжував спілкування із ОСОБА_8 , у останнього була неприязнь до ОСОБА_7 .

Під час неодноразових прогулянок ОСОБА_6 із своєю донькою ОСОБА_9 , останній часто висловлювався на адресу ОСОБА_7 в образливій грубій формі, а також помітив, що його відносини із ОСОБА_9 почали погіршуватись. Тоді ОСОБА_6 вирішив з`ясувати із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 причини зміни ставлення доньки до нього.

Так, 05.06.2016 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 знаходився навпроти ресторану ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в м.Івано-Франківську, вул. Незалежності, 3. В цей час до приміщення вказаного закладу зайшов ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 . Враховуючи, що у приміщенні ресторану перебувало багато відвідувачів, ОСОБА_6 , не маючи можливості з`ясувати відносини, направився у двір житлового будинку АДРЕСА_2 , де фактично проживають ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Прийшовши до вказаного будинку ОСОБА_6 зупинився неподалік від входу до першого під`їзду та став очікувати повернення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Близько 00 год. 50 хв. 06.06.2016 року на автомобілі марки Кіа Сід, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_7 приїхали у вищевказаний двір житлового будинку. Вийшовши із автомобіля вони направились до приміщення своєї житлової квартири. ОСОБА_6 в той час вирішив не підходити до них, щоб не привертати уваги сусідів, оскільки знав, що ОСОБА_8 могла вчинити із ним словесний конфлікт.

Коли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зайшли в під`їзд житлового будинку, ОСОБА_6 вирішив викурити цигарку та після цього направитись до місця свого проживання.

Покидаючи подвір`я вказаного житлового будинку, ОСОБА_6 побачив, що на вулицю із собакою вийшов ОСОБА_7 та почав рухатись у його сторону. В цей час у ОСОБА_6 виник намір поспілкуватись із ОСОБА_7 та він направився йому на зустріч.

Порівнявшись із ОСОБА_7 , з метою розпочати розмову, ОСОБА_6 попросив у нього цигарку. Почувши категоричну відмову ОСОБА_7 , у ОСОБА_6 на ґрунті негативних стосунків, виник неправомірний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_6 , передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи настання таких негативних наслідків щодо здоров`я потерпілого, діючи умисно, правою рукою витягнув із кишені сверта розкладний ніж та умисно наніс ножем декілька цілеспрямованих ударів і ділянку шиї, грудної клітини та передпліччя потерпілого ОСОБА_7 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №273/389-16 Д від 11.06.2021 року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани в правій надключичній ділянці, на межі з боковою поверхнею шиї, з ушкодженням передніх яремних вен, гілок сонної артерії, кивального м`яза, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення, рани в лобній ділянці справа, рани нижньої повіки правого ока з підкон`юнктивальним крововиливом правого очного яблука, непроникаючої рани в ділянці грудної клітки зліва з ушкодженням м`язів, рани в ділянці лівого ліктьового суглоба, рани в ділянці долонної поверхні лівої кисті, рани в ділянці 4-го пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснив, що наміру заподіяння смерті потерпілому у нього не було. Усвідомлює, що своїми діями вчинив злочин, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнив суд, що такого більше не повториться, просить суворо його не карати. Цивільний позов потерпілого просив залишити без розгляду, оскільки, в повному обсязі відшкодував потерпілому як матеріальні так і моральні збитки.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що у ОСОБА_10 неприязність до нього, через те, що він одружений із його колишньою дружиною. А тому, ОСОБА_6 , очікуючи біля будинку, коли він вийде на прогулянку з собакою, напав на нього та за допомогою ножа заподіяв тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкодень, небезпечних для життя в момент заподіяння та до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я. Однак, просив його цивільний позов залишити без розгляду, у зв`язку з добровільним відшкодуванням шкоди обвинуваченим.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, суд вважає вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліках в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в 2009 році отримував медичну допомогу в стаціонарному відділенні КНП ПНЦ ІФ ОР, діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкогол. Стан абстиненції, неускладнений. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №134/2021 від 14.06.2021 року ОСОБА_6 будь-якими психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. Перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. По місцю проживання характеризується позитивно, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, має на утриманні матір ОСОБА_11 , 1949 р.н., розлучений, працевлаштований, молодий вік обвинуваченого.

Окрім того, суд також враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_6 наявний середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, Івано-Франківський РВ філії ДУ Центр пробації в Івано-Франківській області вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, стан здоров`я, зокрема те що він є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні матір похилого віку, добровільне відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди, позитивну характеристику, беручи до уваги обставини справи, те, що він раніше не судимий, відсутність претензій будь-якого характеру у потерпілого, враховуючи, думку прокурора, а також висновок органу пробації, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без відбування покарання, яке йому слід обрати в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі, а тому керуючись ст.ст.75, 76 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки, оскільки таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення на його корить заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 14 503,34 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн. слід залишити без рогляду, оскільки згідно його пояснень в судовому засіданні, заподіяну матеріальну та моральну шкоду йому повністю відшкодовано.

Достатніх підстав для зміни, скасування чи обрання іншого запобіжного заходу ОСОБА_6 судом не встановлено, а отже запобіжний захід у вигляді застави до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, внесену згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 01.06.2021 року, повернути заставодавцю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 - залишити без розгляду.

Речові докази:

- два змиви речовини бурого кольору, які постановою слідчого від 23.06.2021 року визнано речовими доказами та зберігаються в камері зберігання речових доказів Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_12