Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року про обрання щодо ОСОБА_6 , підозрюваного за ч.3 ст.190 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000339 від 03.08.2022 року -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 березня 2023 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн..

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості, не врахована практика ЄСПЛ, тому вказане рішення підлягає скасуванню. Вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики нічим не підтверджені та ґрунтуються виключно на припущеннях, а жоден із долучених до клопотання документів не підтверджують обставин вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Зазначає, що у даному кримінальному провадженні не встановлено розміру завданих збитків чи матеріальної шкоди підозрюваним, що, на його думку, свідчить про необґрунтованість підозри.

Наголошує, що визначений судом розмір застави є необґрунтованим через недоведеність розміру завданої шкоди та непомірним для підозрюваного, оскільки він тільки звільнився з місць позбавлення волі та не має постійного заробітку. Крім того вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки повний текст ухвали був виготовлений 27 січня 2023 року, а до цього часу йому були невідомі мотиви прийнятого судом рішення.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга подана захисником до Рівненського апеляційного суду 31 січня 2023 року.

Отже, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали захисником ОСОБА_7 пропущений із поважних причин, тому підлягає поновленню.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження, група осіб, відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Катеринівська ВК (№46)», протягом тривалого часу, з метою заволодіння чужим майном, спільно домовились про вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

Всі учасники групи були обізнані про дії кожного з них та схвалювали їх, мали єдиний намір на особисте збагачення шляхом заволодіння майном громадян шляхом обману, усвідомлювали, що спільно приймають участь у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності. Для реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, отримали необхідну техніку, а саме: кінцеве обладнання якої ідентифікується за IMEI: НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , а також придбали сім-картки різних операторів мобільного зв`язку, за допомогою яких здійснювався зв`язок із потерпілими та здійснювався вихід до мережі Інтернет, з метою адміністрування спільнот та аккаунтів на веб-сайтах «ОLХ» та «besplatka.ua».

В результаті умисних дій, ОСОБА_6 була заподіяна майнова шкода в розмірі понад 82 000 грн.

21 січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимогами ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог зазначених статей.

Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про існування обгрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: показаннями потерпілих, протоколами зняття інформації з електронних інформаційних систем, документами, вилученими в ході проведення тимчасового доступу, а сааме інформацією про рух коштів по картковому рахунку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_3 , яка підтверджує факт надходження грошових коштів від потерпілих на картковий рахунок яким користуються правопорушники, інформацією про зв`язки абонента, телефонних вхідних та вихідних з`єднань, дзвінків нульової тривалості, із зазначенням інформації про дати і час їх здійснення та розміщення територіальних базових станцій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді про доведеність прокурором існування ризику того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки він неодноразово судимий, зокрема вироком Краматорського міського суду Донецької області від 12.09.2017 року за ч.2 ст.185, ст.ст. 75,76 КК України, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 23.07.2020 року за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України, за яким відбування строку покарання закінчилося 23 січня 2023 року. Крім того, з урахуванням, що підозрюваний є уродженцем м. Краматорськ Донецької області, то в разі обрання щодо останнього запобіжного заходу, не повязанного з триманням під вартою, зважаючи на дію правового режиму воєнного стану, він може здійснити спробу втечі чи продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також, встановлено, що підозрюваний не має постійного місця роботи, особи, які б перебували на його утриманні, відсутні, що вкотре підтверджує наявність вказаних ризиків.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо недоведеності ризиків та необгрунтованості підозри, то колегія суддів не може взятии їх до уваги, оскільки ризики підтверджені належним чином матеріалами провадження, крім того підозрюваний під час судового засідання в суді першої інстанції визнав вину у скоєному, крім епізоду з цигарками, що також зазначено в ухвалі слідчого судді.

Окрім цього, при постановленні ухвали слідчий суддя з врахуванням вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив розмір застави з врахуванням тяжкості інкримінованого злочину та наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, який достатньою мірою гарантував би виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не вбачається, тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року про обрання щодо ОСОБА_6 , підозрюваного за ч.3 ст.190 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000339 від 03.08.2022 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3