Провадження № 1-кп/537/120/2022
Справа № 537/785/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , за участю секретаря ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальне провадження №30000055 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючоого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор прокурор посилався на вагомість зібраних доказів про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, що йому інкримінується, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, а саме яке кваліфікується як тяжке та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, що може спонукати обвинуваченого до переховування від суду з метою уникнення покарання, наявність ризику обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки останній ухилявся від суду, його було оголошено в розшук по даному кримінальному провадженню, наявністю ризику обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого, свідків в рамках цього кримінального провадження, оскільки потерпілі та свідки прямо вказують на причетність ОСОБА_3 до інкримінованого злочину, що може спонукати останнього незаконно вплинути на вищевказаних осіб з метою зміни їх показів, наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки в минулому обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Вважає, що обвинуваченому слід обрати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на його думку, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні питання про зміну йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою покладався на розсуд суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримала думку свого підзахисного.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21.06.2022 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначений запобіжний захід відносно обвинуваченого наразі продовжено до 13.12.2022 року.
Згідно частини 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається зі статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Ризик вчинення нових правопорушень існує, коли особа є схильною до їх вчинення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а отже, схильний до вчинення правопорушень, офіційного доходу не має.
Суд вважає, що прокурором доведені обставини, передбачені статтею 177 КПК України в частині, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання до 6 років позбавлення волі, перебував у розшуку. Суду не доведено та документально не підтверджено, що розшук ОСОБА_3 оголошувався без достатніх підстав. Доведеним є і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тобто схильний до вчинення правопорушень.
Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе унеможливити встановлені судом ризики. Домашній арешт, застава як і особисте зобов`язання, на думку суду, з урахуванням особи обвинуваченого, відсутності його позитивних характеристик, схильності до вчинення правопорушень, не забезпечить належної поведінки ОСОБА_3 .
Враховуючи вищевикладене, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого. Таким чином, суд вважає можливим змінити обвинуваченому ОСОБА_3 міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства.

Також в судовому засіданні прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Клопотання прокурора мотивоване наявністю ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти клопотання прокурора про продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 1 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно із частиною 2 статті 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Згідно із частиною 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також наявність ризиків того, що він може переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд вважає, що необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
Керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 194, 371, 372 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 про зміну міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, змінити міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 29.01.2023 року до 24 год. 00 хв. включно.

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 01.02.2023 року (включно).
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не залишати місце проживання, а саме будинок АДРЕСА_4 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
- не відлучатися із м. Кременчука Полтавської області без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утриматися від спілкування із потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу в частині продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 направити до Відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - для виконання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено та оголошено 06.12.2022 року об 11 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1