ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3463/22 Справа № 185/9856/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року про повернення прокурору Донецької області матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 відносно ОСОБА_6 , за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 відносно ОСОБА_6 , за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України було повернуто прокурору Донецької області.
Підставою для повернення матеріалів кримінального провадження №0000105 відносно ОСОБА_6 , за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України стало те, що в матеріалах даного кримінального провадження відсутні зібрані під час досудового слідства докази у справі, в тому числі відсутні обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та інші процесуальні документи по цій справі, внаслідок чого колегія суддів позбавлена можливості з`ясувати та встановити, яке обвинувачення було пред`явлено ОСОБА_6 , чи є воно обґрунтованим і прийняти рішення про винуватість чи невинуватість цієї особи, тобто суд не має процесуальних підстав для прийняття будь-яких рішень у справі, в тому числі про призначення справи до судового розгляду.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу Павлоградського міськрайонного суду від 15 вересня 2022 року про повернення матеріалів кримінального провадження №00000105 відносно ОСОБА_6 за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою і постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону.Прокурор вказує на те, що в матеріалах вказаного кримінального провадження проведено процедуру відновлення матеріалів кримінального провадження на вимогу прокурора у відповідності до вимог розділу VII «Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження» КПК України, зокрема, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року відновлено втрачене кримінальне провадження №0000105 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 11 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, засудженого вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 року в частині зібраних та перевірених матеріалів, а саме: постанова Куйбишевського районного суду Донецької області від 08 жовтня 2010 року, протокол затримання ОСОБА_6 від 30 вересня 2010 року та вирок Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 року. В свою чергу, прокурор звертає увагу на те, що у вироку Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 викладено формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, форма вини, кваліфікація кримінальних правопорушень. Погоджувались із викладеним у вироку суду обвинуваченням обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, які були присутніми під час судового засідання по відновленню втрачених матеріалів кримінального провадження.
Таким чином, прокурор вважає, що ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження у відновленій частині підлягає розгляду судом.
Захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі просить ухвалу Павлоградського міськрайонного суду від 15 вересня 2022 року про повернення матеріалів кримінального провадження №00000105 відносно ОСОБА_6 за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати та постановити нову ухвалу, якою закрити дане кримінальне провадження.
В обґрунтування своїх вимог захисник обвинуваченого посилається на те, що під час процедури відновлення матеріалів кримінального провадження не було відновлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 із чітко сформульованим обвинуваченням та кваліфікацією його дій, реєстр матеріалів кримінального провадження та інші матеріали справи. Оскільки вирок Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 року скасовано, а обвинувального акту разом з реєстром матеріалів кримінального провадження та зібраними письмовими доказами фактично не має, то захисник вважає, що наявні усі правові підстави для відмови від підтримання обвинувачення та закриття кримінального провадження, а так, як кримінальне правопорушення, передбачене п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України належить до особливо тяжких злочинів, то закриття провадження відноситься виключно до компетенції суду першої інстанції і прийняте судом рішення про необхідність повернути матеріали кримінального провадження прокурору Донецької області не вирішить даного питання, так як під час досудового розслідування в 2010 році вже було вичерпано всі можливості отримання доказів і станом на сьогодні відновити їх немає можливості, а тому це лише затягуватиме процес.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити її без задоволення. Апеляційну скаргу свого захисника обвинувачений підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Водночас, нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено можливості повернення прокурору матеріалів кримінального провадження та оскарження такого рішення в апеляційному порядку, однак, зважаючи на прогалину в законодавстві з приводу вирішення даного питання, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав в даній правовій ситуації для застосування аналогії права, а саме, щодо повернення обвинувального акту прокурору, що передбачено вимогами ст. ст. 291, 314 КПК України та підлягає апеляційному оскарженню.
Щодо прийнятого судом першої інстанції процесуального рішення про необхідність повернути прокурору Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 відносно ОСОБА_6 , за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, то колегія суддів погоджується із таким рішенням, вважає його обґрунтованим та відповідним до тих обставин справи, що склалися станом на сьогодні, виходячи з наступного.
Так, відповідно до встановлених судом в оскаржуваній ухвалі обставин та матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2014 року ОСОБА_6 був засуджений Куйбишевським районним судом м. Донецька за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст. ст. 70, 71 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок суду законної сили не набрав, оскільки він був оскаржений в апеляційному порядку захисником обвинуваченого та прокурором. Проте, фактично апеляційний перегляд вироку Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 року не відбувся через захоплення будівлі апеляційного суду Донецької області незаконними збройними формуваннями, внаслідок чого всі матеріали кримінального провадження, які перебували безпосередньо в цьому суді, відносно ОСОБА_6 було втрачено.
03 жовтня 2016 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було задоволено заяву прокурора та відновлено втрачене кримінальне провадження №0000105 відносно ОСОБА_6 за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, засудженого вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 року в частині зібраних та перевірених матеріалів, а саме:
- постанови Куйбишевського районного суду Донецької області від 08 жовтня 2010 року;
- протоколу затримання ОСОБА_6 від 30 вересня 2010 року;
- вироку Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 року.
22 серпня 2017 року апеляційний суд Донецької області скасував вирок Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 року відносно ОСОБА_6 в частині його засудження за ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та в частині призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, і звільнив ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а провадження в цій частинні закрив.
Надалі, 17 липня 2018 року Верховний Суд скасував вказану ухвалу апеляційного суду Донецької області від 22 серпня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_6 і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
В свою чергу, 01 листопада 2018 року Донецький апеляційний суд скасував вирок Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 року відносно ОСОБА_6 , за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначив новий розгляд в суді першої інстанції.
Враховуючи окупацію Російською Федерацією м. Донька та Донецької області, кримінальну справу відносно ОСОБА_6 на новий розгляд за підсудністю було передано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
При цьому, на новий розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали судової справи, ухвали судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, листування з учасниками кримінального провадження (повідомлення, супровідні листи, клопотання тощо) та безпосередньо ті матеріали кримінального провадження, які вдалось відновити це постанова Куйбишевського районного суду Донецької області від 08 жовтня 2010 року та протокол затримання ОСОБА_6 від 30 вересня 2010 року.
Натомість зібрані під час досудового розслідування письмові докази у справі, у томі числі обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та інші процесуальні документи по цій справі, відсутні. Вказані обставини позбавляють можливості суд першої інстанції з`ясувати та встановити, яке обвинувачення було пред`явлено ОСОБА_6 , чи є воно обґрунтованим і прийняти рішення про винуватість чи невинуватість особи.
Крім того, відсутність в матеріалах справи обвинувального акту є перешкодою для здійснення судового провадження по справі, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі на те, що у вироку Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 відносно ОСОБА_6 за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України викладено формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, форма вини, кваліфікація кримінальних правопорушень, і із цим викладеним у вироку суду обвинуваченням ОСОБА_6 та його захисник погоджувались, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки вказане судове рішення скасовано 01 листопада 2018 року Донецьким апеляційним судом та призначено новий розгляд.
Тобто, вирок Куйбишевського районного суду м. Донецька від 03 березня 2014 року відносно ОСОБА_6 , за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - скасовано і те формулювання обвинувачення, яке було визнане в цьому рішенні судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, форми вини, кваліфікації кримінальних правопорушень не може бути прийнято до уваги та взято за основу під час нового судового розгляду, оскільки ця стадія судового процесу передбачає нове встановлення обставин, перевірку формулювання обвинувачення, кваліфікацію дій та нове дослідження доказів, із наданням їм відповідної оцінки.
За відсутності обвинувального акту із формулюванням обвинувачення, кваліфікацією дій обвинуваченого, що є обов`язковим для дотримання права особи на захист, оскільки кожна особа, який висувається обвинувачення повинна чітко розуміти в чому саме вона звинувачується, за якими нормами закону України про кримінальну відповідальність кваліфіковано її дії, та відсутністю реєстру матеріалів досудового розслідування, а також письмових доказів в підтвердження викладеного обвинувачення позбавляє суд першої інстанції не тільки призначити підготовче судове засідання, визначити порядок судового провадження, а й в подальшому створить перешкоду для перевірки обґрунтованості висунутого обвинувачення ОСОБА_6 , дослідження доказів, їх оцінки і, як наслідок, ухвалення обвинувального чи виправдувального вироку в даному кримінальному провадженні.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого про необхідність закрити кримінальне провадження №0000105 відносно ОСОБА_6 , за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, то колегія суддів відхиляє такі доводи сторони захисту та вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.
Нормами ст. 284 КПК України встановлені виключні підстави для закриття кримінального провадження судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право в тому числі прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України; повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України; направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Статтею 219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Оскільки в даному кримінальному провадженні реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідно до якого можна б було встановити та перевірити прийняті процесуальні рішення органом досудового розслідування, в тому числі починаючи від внесення відомостей про кримінальне правопорушення та вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які не є тяжкими чи особливо тяжкими злочинами проти життя та здоров`я особи, то колегія суддів позбавлена можливості приймати рішення про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом процесуальних строків, передбачених КПК України. Щодо правової кваліфікацій дій ОСОБА_6 за п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, то це є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи і закрити кримінальне провадження в такому випадку суд може лише за умови відмови прокурора від підтримання обвинувачення в суді, проте, водночас, суд не наділений повноваженнями спонукати сторону обвинувачення на подачу відповідного клопотання.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що при поверненні матеріалів кримінального провадження прокурору, сторона захисту не позбавлена процесуального права на звернення із відповідними клопотаннями до прокурора щодо закриття кримінального провадження за умови, якщо буде встановлено підстави, передбачені ч. 1 ст. 284 КПК України.
Тож, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та захисника обвинуваченого, і як наслідок для скасування ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року про повернення прокурору Донецької області матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 відносно ОСОБА_6 , за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Суд приходить до висновку, що дана ухвала є обґрунтованою та повністю відповідає тим обставинам, які було встановлено судом першої інстанції на момент її прийняття.
А тому, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року про повернення прокурору Донецької області матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 відносно ОСОБА_6 , за п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4