Справа № 359/9106/22
Провадження № 1-кп/359/282/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження №0001246, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2022, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедин, Бориспільського району, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_7 , з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до моральних страждань останньої та негативно впливає на її психологічне здоров`я, також погіршення якості її життя, що виразилось у певній проблематизації її життя і наповнило його стресогенними факторами у життєво-значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями, у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

03.05.2022 близько 13 год. 00 хв. гр. ОСОБА_6 за місцем свого проживання: в АДРЕСА_2 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно до своєї співмешканки ОСОБА_7 , а саме, умисні дії психологічного, фізичного та економічного характеру, які полягали у висловлюванні в її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, у забороні користуватися особистими речами та штовханні, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_7 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

За вказані дії 17.05.2022 Бориспільським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, 06.08.2022 близько 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_6 вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство до своєї співмешканки ОСОБА_7 , а саме: виражався нецензурними словами та бив.

За вказані дії 23.08.2022 Бориспільським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Також, 17.08.2022 приблизно о 16 год. 30 хв. за місцем свого проживання: в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 не виконав терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 280070 від 16.08.2022, а саме в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою та вчинив сварку з ОСОБА_8 . В той же день приблизно о 21 год. 00 хв. за місцем свого проживання ОСОБА_6 умисно вчинив дії психологічного характеру до своєї співмешканки ОСОБА_7 , а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. В подальшому, 22.08.2022 о 12 год. 00 хв., за місцем свого проживання ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 , тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

За вищевказані дії 20.09.2022 Бориспільським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні трьох адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Також, 18.08.2022 об 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_7 , а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою в її адресу та погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_7 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

За вказані дії 09.09.2022 Бориспільським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Незважаючи на це, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та систематично продовжує вчиняти домашнє насильство. А саме в ніч з 09 жовтня на 10 жовтня 2022 ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 , а саме, умисні дії які полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_8 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_6 , заподіяв своїй співмешканці систематичні психологічні страждання, що виразилися в словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю, що підтверджується висновком №327 від 26.10.2022 судово-психіатричного експерта відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО» «Внаслідок вчиненого насильства з боку ОСОБА_6 у ОСОБА_7 виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її активній самореалізації як особистості. Ситуація, яка досліджується в кримінальному провадженні є психотравмувальною для ОСОБА_7 , внаслідок чого їй завдані психологічні (моральні) страждання. Негативні зміни у емоційному ОСОБА_7 можуть зникнути після нормалізації ситуації, яка досліджується в кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені кримінального правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що всі ці обставини відповідають дійсності. Просив суд суворо не карати та зазначив, що жалкує про вчиненні дії. Зобов`язався в майбутньому не порушувати закону України.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Суд, встановивши обставини, оцінюючи зібрані докази, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як умисні дії, які виразилися в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає правильною.

Так, ОСОБА_6 вчиняв систематичні активні дії психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 , які виразилися у формі домашнього насильства, що виражалися у словесній образі, приниженні, переслідування, залякуванні, що спрямовані на обмеження волевиявлення потерпілої, та нездатність потерпілої захистити себе. В наслідок чого потерпілій завдана шкода психічному здоров`ю. Обвинувачений не мав жодного права застосовувати до потерпілої умисні систематичні вчинки домашнього насильства. За цією ознакою дії ОСОБА_6 є протиправними. ОСОБА_6 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення незаконного домашнього насильства. Його дії характеризуються умислом. В результаті таких дій ОСОБА_6 порушив вимогу ст. 28 Конституції України згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_7 , з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її активній самореалізації як особистості. Таким чином, скоєний обвинуваченим злочин є закінченим.

Тому суд вважає, що ОСОБА_6 повинен бути засуджений за ст. 126-1 КК України, як умисні дії, які виразилися в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий. Не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. Офіційно не працює. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується з негативної сторони, схильний до вживання алкогольними напоями та до вчинення домашнього насильства. Відповідно до інформації бази АРМОР Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 173-2 КУпАП. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.

Таким чином, призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочини, відповідно до ст. 12 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочин та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, думки потерпілої, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, з цього приводу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Разом з тим, враховуючи фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також, враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном один рік з визначенням відповідних обов`язків судом.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, пом`якшуючи обставини.

Судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Речові докази стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись: ст. 22, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, ст. 75, 76, ст. 126-1 КК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді обмеження волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази стороною обвинувачення не заявлено.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1