Провадження № 1-кп/761/1876/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001979 від 23.05.2021, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_1 ,

потерпілої - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року за результатами проведення судового засідання у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12 листопада 2022 року включно.

В судовому прокурор в оголосив письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_1 . Зазначив, що визначені раніше ризики у відповідності зі ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_8. проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просив застосувати домашній арешт. Наполягав на тому, що заявлені прокурором ризики необґрунтовані, в той час як обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст.183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 , а саме вчинення, тяжкого злочину який спричинив загибель людини, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_1 .

При цьому суд враховує, що обвинувачений офіційного джерела доходу немає, неодружений, немає міцних соціальних та сімейних зв`язків, що у своїй сукупності свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Крім того, судом у контексті наявності ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні враховується, що у кримінальному провадженні ще не були допитані всі свідки в судовому засіданні, оскільки така стадія судового розгляду якраз триває, водночас обвинуваченому відомі анкетні дані свідків та потерпілих, їх адреси проживання, більш того - потерпіла ОСОБА_2 - це мати обвинуваченого, що збільшує можливості обвинуваченого впливати на неї, а тому існує висока ймовірність настання такого ризику.

Судом також береться до уваги, що згідно з практикою ЄСПЛ суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а у рішенні по справі «W проти Швейцарії» зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства

Разом з тим, суд вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_1 в умовах тримання під вартою - відсутні.

Також суд звертає увагу, що захисник просить застосувати щодо обвинуваченого домашній арешт в той час як місце реєстрації та проживання ОСОБА_1 є квартира за адресою АДРЕСА_2 - при цьому саме в цій квартирі було знайдено тіло загиблого ОСОБА_3 , більш того в цій квартирі проживає потерпіла. Крім того, свідками у даному кримінальному провадженні є, зокрема, сусіди загиблого, потерпілої та обвинуваченого - які також проживають у цьому будинку.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема і впливати на свідків чи потерпілих. Враховуючи даний факт застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 унеможливить запобігання такому ризику як незаконний вплив обвинуваченого на свідків чи потерпілих, який враховуючи вищевикладені доводи оцінюється судом як реально існуючий.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою до 09 січня 2023 року включно, підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 - суд не вбачає.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , а також з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду з урахуванням в тому числі даних про особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09 січня 2023 року включно.

Клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником.

Повний текст ухвали оголосити 15 листопада 2022 року о 10 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_4