Провадження № 1-кс/202/6296/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

27 грудня 2022 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Зарічне, Високопільського району, Херсонської області, є громадянином України, українцем, фізичною особою-підприємцем, має вищу освіту, одружений, на утриманні малолітню доньку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000720 від 24 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

26 грудня 2022 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 26 грудня 2022 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 24 грудня 2022 року о 16:20 водій ОСОБА_4 , 1996 року народження, керуючи технічно справним автомобілем «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ТОВ «Авентус Лізинг», здійснював рух у крайній лівій смузі для руху з увімкненим ближнім світлом фар у темний час доби при увімкненому міському освітленні по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини пр. Гагаріна у Саксаганському районі м.Кривого Рогу зі сторони вул. Галенко у бік проспекту Миру з дорожньою розміткою 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху України, яка має по три смуги для руху в кожному напрямку. В цей час пішохід ОСОБА_9 , 1968 року народження, перетинав проїзну частину проспекту Гагаріна біля будинку № 10 зліва направо у невстановленому для цього місці. В момент коли пішохід перетнув дорожню розмітку 1.3 ПДР України, водій ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , внаслідок чого останній загинув на місці.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці ДТП.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

24 грудня 2022 року в 19 годині 40 хвилин ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

25 грудня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку слідчого запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби зазначив, що альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваного.

Захисники підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні надали письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до яких просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого та постановити ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби терміном 60 діб з покладенням на підозрюваного обов`язків, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Звернули увагу слідчого судді на недопустимість доказів - оглянутий відеозапис у кримінальному провадженні, оскільки здобутий незаконним шляхом, до якого були внесені зміни.

Підозрюваний ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав доводи своїх захисників.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисників підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000720 від 24 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 грудня 2022 року за участю автомобіля «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_9 , який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілому.

24 грудня 2022 року о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор в судовому засіданні, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В той же час, слідчий суддя не приймає до уваги існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, на наявності якого наголошує слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, оскільки під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Audi Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберіг на собі сліди вчинення правопорушення у вигляді механічних ушкоджень, вилучено та направлено на відповідальне зберігання на територію автоколони Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечує проти накладення арешту на вказаний автомобіль, з метою збереження вказаного транспортного засобу як речового доказу в тому вигляді в якому він є після дорожньо-транспортної пригоди та для подальшого проведення відповідних судових експертиз. Вказані обставини спростовують доводи сторони обвинувачення про існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя не погоджується з існуванням ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки, як встановлено в ході судового засідання, у кримінальному провадженні відсутні потерпілі та свідки. Внаслідок чого в діях підозрюваного ОСОБА_4 виключається ризик незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Крім того, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження існування ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є лише припущенням сторони обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати наявність у останнього стійких соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину, є фізичною особою-підприємцем, має постійне місце реєстрації, за яким проживає, позитивно характеризується за місцем реєстрації та проживання, раніше не судимий, має бажання відшкодовувати завдану матеріальну та моральну шкоду.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, враховуючи особистість підозрюваного, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за фактичним місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч. 5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 303, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, поклавши на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 23:00 годин до 05:00 годин наступного дня, окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно з-під варти та зобов`язати його прибути до місця свого проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді до 21 лютого 2023 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1