Справа № 185/7779/20
Провадження № 1-кп/185/77/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2023 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніще неодноразово судимого, в т.ч. останній раз:
- 18 березня 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ст.75,76 КК України до трьої років позбавлення волі з іспитовим строком два роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_5 були раніше знайомі між собою та станом на серпень 2022 року мали стосунки, що не були товариськими чи дружніми.
15 серпня 2020 року, приблизно о 21.40 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку № 12 по проспекту Шахтобудівників в м.Павлограді, де зустрів ОСОБА_5 з ОСОБА_9 .
Під час спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , між ними, через словесний конфлікт, виникли неприязні відносини.
В зазначений час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізовуючи зазначений злочинний умисел ОСОБА_7 приблизно о 21.45 год. того ж дня та в тому ж місці, взяв у праву руку складний ніж, що був при ньому, та використовуючи його, як знаряддя злочину, утримуючи ніж в руці, стоячи навпроти ОСОБА_5 , наніс останньому два удари рукояткою ножа в область голови, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин голови.
У відповідь ОСОБА_5 намагався вгамувати ОСОБА_7 , за для чого зайшов за його спину та почав утримувати останнього, взявши ОСОБА_7 ззаду за руки.
В цей час у ОСОБА_7 , який вважав себе ображеним та приниженим, раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 .
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_5 , за наведених обставин, вважаючи такі дії необхідними для доведення до кінця злочинного умислу на убивство потерпілого, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 один удар лезом ножа, який тримав у правій руці, в область задньої поверхні грудної клітини зліва, чим заподіяв ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення у виді проникаючого колото-різаного поранення на задній поверхні грудної клітини зліва, ускладнене лівостороннім гемопневмотораксом.
Разом з тим вказаний злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_5 не помер у місці вчинення злочину у зв`язку із своєчасним наданням йому допомоги медичними працівниками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, та показав, що він був знайомий з потерпілим. З ОСОБА_5 у нього склалися неприязні відносини. Останній також був раніше судимим та відбував покарання у виді позбавлення волі. При цьому, потерпілий вважав, що саме він ОСОБА_10 , був винним у тому, що йому довелося відбувати покарання у місцях позбавлення волі. Крім того, подібні, як він вважає, неприязні відносини виникли між ними й з приводу інших питань, зокрема, зникнення грошей у брата потерпілого, погроз, висловлених ОСОБА_11 на його бік, тощо.
В день вчинення злочину він вживав алкогольні напої, але на момент злочину вважав себе тверезим.
На селищі ПШБ, в день вчинення злочину, в магазині АТБ він зустрів потерпілого. Останній запропонував йому поговорити. Розмовляючи, вони йшли в бік його місця проживання. Він розмовляв з ОСОБА_12 на різні теми, останній висував йому певні претензії, що випливали з їх відносин. Позаду них йшла дівчина ОСОБА_12 . Згодом він та дівчина ОСОБА_12 сіли на лавочці. Сам потерпілий стояв напроти нього.
В цей момент потерпілий продовжував наполягати на тому, що він був винний у тому, що два роки тому потерпілого затримала поліція.
Виникла словесна сварка. Бєліч був спокійний, але поводив себе різко та неадекватно та погрожував побити. Згодом ОСОБА_12 став підходити до нього ближче, та став штовхати його за плечі. У відповідь він, взявши до рук ніж, став утримувати його, як кастет за рукоятку, та наніс рукояткою цього ножа удари ОСОБА_12 по голові. Бєліч впав на землю. Він став відходити з вказаного місця, а Бєліч, тим часом, підвівся, схопив його ззаду за шию, та став душити. При цьому у ОСОБА_12 на той час будь-яких сторонніх предметів у руках не було.
Разом з тим, в правій руці у ОСОБА_12 в якийсь час з явився ніж, через що, вириваючись з лівої руки ОСОБА_12 , якою той душив його, він порізав собі руку, оскільки цією рукою він виривав ніж з руки ОСОБА_12 .
В той же час ОСОБА_12 став кричати, що він його підрізав, став відходити від нього.
Він, в свою чергу, з двома ножами став відходити з вказаного місця. На одному з двох ножів була кров. Дівчина ОСОБА_12 почала викликати швидку допомогу. Він приніс ножі додому та сказав ОСОБА_13 , що, мабуть, підрізав ОСОБА_12 .
Зауважив, що під ванну, де їх згодом вилучила поліція, він ножі неховав,, а залишав їх у зальній кімнаті квартири.
Додав, що на його думку, коли він вивертав руку ОСОБА_12 з ножем, саме в той момент потерпілому й могло бути завдане ножове поранення.
Наполягав, що вказані дії були вчиненні ним не навмисно, під час захисту від дій ОСОБА_12 .
Батьки обвинуваченого надали суду показання, якими засвідчили наявність позитивних рис у обвинуваченого ОСОБА_7 . Одночасно вони ж підкреслили агресивну , конфліктну та непередбачувану поведінку потерпілого, та підтвердили можливу наявність через це неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілим.
При цьому свідок ОСОБА_14 мати обвинуваченого показала, що дівчина його сина на ім`я ОСОБА_15 увечері , в день вчинення злочину повідомила їй, що ОСОБА_7 затримала поліція, через те, що він вдарив потерпілого ножем.
Разом з тим вона вважала, що вказаний злочин було вчинено її сином через провокацію з боку потерпілого, а ніж її сину був потрібен із собою вносильних речах в зв`язку з особливостями специфіки роботи сина.
Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що знає обвинуваченого вже тривалий час. Відносини останнім часом вони не підтримували, та не бачилися близько двох років, оскільки він відбував покарання в місцях позбавлення волі. Разом з тим до обвинуваченого він не мав на той час жодних претензій та просто не бажав з ним бачитися.
15.08.2020 року, у вечірній час він гуляв зі своєю дівчиною та бачив на мікрорайоні ОСОБА_16 біля магазину АТБ обвинуваченого. Той сказав йому, що підійде до нього згодом. Через незначний час ОСОБА_10 став кликати його поговорити, підійшов до нього. При цьому ОСОБА_7 був у нетверезому стані. Він просив обвинуваченого піти, але той не реагував. Розмову вони почали біля лавочки. Мамалига питав у нього де він працює, як його справи. На той час він стояв, а його дівчина та сам ОСОБА_7 сиділи на лавочці. В якийсь момент ОСОБА_7 в розмові почав проявляти агресію, підскочив, та він почув звук ножа, лезо якого відкрилося. Він це бачив на власні очі та сказав обвинуваченому, аби той ховав ніж та йшов геть. В той же час ОСОБА_7 , тримаючи відкритий ніж у руці, став йому казати, що не побоїться його потерпілого, зарізати. Він йому відповів, що не боїться його, на що обвинувачений двічі ударив його рукояткою ножа по голові. Після цього, у відповідь на те, що він намагався зупинити дії обвинуваченого та викрутити йому руку, аби нейтралізувати застосування ножа, ОСОБА_7 з розвороту, з силою, зі сторони спини, наніс йому ще один удар ножем в ділянку серця.
У нього пішла кров, він став миттєво слабнути, осідати до землі та втрачати сили. Його дівчина стала викликати поліцію, а він зателефонував до швидкої допомоги, приїзд якої вчасно й врятував йому життя.
Додав, що в момент конфлікту та нанесення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень ножем, у обвинуваченого було два ножа. Один так звана «бабочка», а інший розкладний ніж. Спричинивши йому тілесні ушкодження обвинувачений поводив себе агресивно, був задоволений собою, допомогу йому не надавав та втік з місця злочину.
Наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.
Свідок ОСОБА_17 показав суду, що обвинувачений є його другом. 15.08.2020 року у вечірній час він перебував в квартирі на мікрорайоні ОСОБА_16 , де разом з дівчиною ОСОБА_7 чекали на останнього В той день, йому про це було відомо, ОСОБА_7 вживав алкогольні напої.
Коли ОСОБА_7 повернувся додому, в руках у нього був розкладний ніж. Він повідомив їх, що ножем вдарив ОСОБА_12 . При цьому на ножі була видна кров.
Він та дівчина ОСОБА_10 пішли подивитися, що відбувається з ОСОБА_12 . Біля останнього вже знаходилася щвидка допомога. Згодом в квартирі, куди прийшов ОСОБА_7 , працівники поліції з під ванни вилучили зазначений ніж…
Свідок ОСОБА_18 також підтвердила, що 15.08.2020 року вона зустрічалася з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . З останнім вона пішла додому, де чекали ОСОБА_21 . Через, приблизно, пів-години ОСОБА_22 став кидати камінцями їй у віконце, казати, що він зарізав людини та просити швидше відчинити двері. Коли ОСОБА_22 зайшов до квартири, в нього було два ножи, які булим в крові. Мамалига повідомив, що зарізав ОСОБА_12 , та сказав де він лежить на вулиці. Вона з ОСОБА_23 побігли туди, а ОСОБА_10 залишився переодягнутися та прийшов, приблизно, через 10 хвилин. В місці пригоди, біля лавочки, були сліди крові. Коли приїхала поліція ОСОБА_22 намагався втекти, та поліцейський ОСОБА_24 застосував до нього примус. Вдома у неї в той же день, за її згодою, відбувся обшук. Під ванною працівники поліції, за участю понятих, знайшли ті два ножі, які були в крові та з якими в той день до неї додому прийшов ОСОБА_25 .
Додала, що знає ОСОБА_26 як особу, як полюбляє вживати алкоголь, а перебуваючи у стані сп`яніння постійно шукає собі різних пригод.
Свідок ОСОБА_9 прямий та безпосередній очевидець обставин вчинення злочину, у присутності свого законного представника - брата ОСОБА_27 , показала суду, що 15.08.2020 року на мікрорайоні ШБ в м.Павлограді зустрілася з ОСОБА_28 . Це було, близько 21-22 год. Вони сиділи на лавочці, спілкувалися. До них підійшов ОСОБА_25 . Останній був досить у нетверезому стані, почав лаятися на Бєліча, чіплятися, в чомусь його звинувачувати, а згодом кидатися. Бєліч намагався зупинити ОСОБА_26 , заспокоїти його. На це ОСОБА_10 дістав ніж та рукояткою ножа наніс удари ОСОБА_11 по голові. Потерпілий після цього почав стримувати обвинуваченого за руки, а ОСОБА_10 викрутився та вдарив ОСОБА_12 ножем зі спини.
Після зазначеного нанесеного удару ножем ОСОБА_10 повідомив їм, що йому байдуже… Вона викликала поліцію, а ОСОБА_12 викликав швидку допомогу
Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_29 , ОСОБА_30 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується такими доказами.
Рапортом правоохоронного органу від 16.08.2020 року, яким зафіксовано звернення 15.08.2020 року до органу поліції очевидця вчинення злочину - ОСОБА_31 про спричинення ОСОБА_19 ножового поранення ОСОБА_32 .
Протоколом затримання ОСОБА_33 від 16.08.2020 року, як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, під час якого у вказаної особи були вилучені носильні речі. ( з фото таблицею)
Протоколом огляду від 15.06.2020 року, яким встановлено місце вчинення злочину район буд. АДРЕСА_2 , та наявність в місці вчинення злочину слідів крові, в тому числі й масивних ( з фото таблицею)
Протоколом огляду носильних речей потерпілого ОСОБА_34 від 16.08.2020 року, під час вилучення яких зафіксована наявність чисельних слідів крові на вказаних речах.
Протоколом огляду квартири АДРЕСА_3 , під час якого, за участі понятих, під ванною були знайдені та вилучені два ножі, один з яких мав сліди крові по всій довжині леза. Також під час проведення вказаної слідчої дії, яка відбувалася за заявою власниці житла ОСОБА_18 про надання добровільної згоди на проведення слідчих дій ( обшуку) були вилучені носильні речі ОСОБА_33 (з фото таблицею)
Висновком судово-медичної експертизи № 227 від 17.09.2020 року відповідно до якої потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення у виді проникаючого колото-різаного поранення на задній поверхні грудної клітини зліва, ускладнене лівостороннім гемо пневмотораксом, яке утворилося від однократного дії предмету, який мав колючо-ріжучі властивості, та не могло утворитися при падінні з висоти власного зросту.
Висновками експертів № 712/1 та 712 від 01.09.2020 року, якими встановлена групова приналежність крові потерпілого ОСОБА_34 , та обвинуваченого ОСОБА_35 .
Висновком експерта № 712/3 від 03.09.2020 року, відповідно до якого кров, наявність якої зафіксовано в місці вчинення злочину, під час проведеного огляду місця події від 15.08.2020 року може належати потерпілому ОСОБА_36 , та не може належати ОСОБА_37 .
Висновком експерта № 8-704 від 11.09.2020 року, яким на виявленому під ванною в помешканні ОСОБА_13 ножі встановлена наявність генетичних слідів крові людини, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_38 .
Висновком експерта № 19/104-17/2/395 від 30.09.2020 року, яким встановлена наявність на задній поверхні лівої полиці футболки, належної ОСОБА_39 , та на задній поверхні лівої полиці спортивної кофти, належної тій же особі, одного наскрізного пошкодження, що могло бути утворене ножем «skifplus», який було вилучено під ванною, під час обшуку житла ОСОБА_13 .
Протоколами проведення слідчих експериментів від 28.09.2020 року та від 27.09.2020 року під час проведення яких потерпілий ОСОБА_40 та очевидець вчинення кримінального правопорушення свідок ОСОБА_41 , у присутності понятих, кожен окремо, показали, яким чином, за яким механізмом, та за розвитку яких обставин обвинувачений ОСОБА_22 спричинив ОСОБА_36 ножове поранення ззаду, в ділянку серця, не надавши допомогу, після чого зник з місця злочину.
Експертними висновками № 254-д та № 255-д від 29.09.2020 року яким зазначено про те, що виявлені у потерпілого ОСОБА_34 тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення у виді проникаючого колото-різаного поранення на задній поверхні грудної клітини зліва, ускладнене лівостороннім гемо пневмотораксом могли бути спричинені за обставин та умов, на які потерпілий ОСОБА_40 , та свідок ОСОБА_41 , кожен окремо, вказали під час проведення з ними слідчих експериментів від 28 та від 27.09.2020 року, відповідно.
Підсумовуючи досліджені судом докази у справі, аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_7 , а також з показаннями потерпілого та свідків, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами, висновками експертів, тощо, які у своїй сукупності повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази винності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину мають характер логічних, змістовних, послідовних, об`єктивних та узгоджених між собою.
Наведені докази винності обвинуваченого ОСОБА_7 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Натомість, доводи обвинуваченого та його захисника про непричетність обвинуваченого до закінченого замаху на вчинення умисного убивства потерпілого ОСОБА_5 , вчинення інкримінованих дій не навмисно, або під час захисту від дій потерпілого - судом не беруться до уваги, оскільки, будь-якими іншими доказами, крім показань обвинуваченого, ці доводи не підтверджені.
Навпаки, зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо своєї невинуватості у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, неумисного характеру своїх дій, та вчинення їх під час захисту повністю спростовуються наведеною сукупністю доказів його винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, зокрема, й такими безспірними, як показання потерпілого ОСОБА_34 та свідка ОСОБА_31 очевидців вчинення злочину, наявністю слідів крові потерпілого на знарядді злочину, що використовувався обвинуваченим під час вчинення злочину, та був захований ним у житлі ОСОБА_13 , тощо.
Голослівними, з огляду на застосоване знаряддя злочину ніж, а також характер та локалізацію виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень ( ззаду, на спині, в ділянці, де розташоване серце) є й доводи обвинуваченого про ненавмисність інкримінованих дій.
Вчинення інкримінованих дій під час захисту від протиправних дій самого потерпілого, як про це зазначав обвинувачений ОСОБА_22 , також не знайшли свого підтвердження будь якими доказами.
Напроти, судовим розглядом встановлено відсутність у обвинуваченого ОСОБА_33 бодай яких тілесних ушкоджень, які б могли підтвердити, що обвинувачений під час вчинення інкримінованих дій перебував у стані захисту.
Також суд не приймає до уваги, як безпідставне, й клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказом показання, що були надані в судовому засіданні безпосереднім очевидцем обставин вчинення злочину- свідком ОСОБА_42 . При цьому суд зважає на те, що остання, у відповідності до вимог КПК України, з огляду на неповнолітній вік, була допитана судом за участі свого законного представника брата, в зв`язку з чим її показання не можна вважати недопустимим доказом.
Враховуючи сукупність певних встановлених в судовому засіданні обставин вчинення ОСОБА_7 злочину, суд приходить до висновку та має підстави стверджувати саме про умисний характер наведених протиправних дій обвинуваченого, умисел якого був направлений саме на умисне вбивство потерпілого та настання наслідків у вигляді його смерті.
Однак, вказаний злочин не було доведено до кінця ОСОБА_7 через те, що, незважаючи на залишення обвинуваченим місця вчинення злочину після нанесення ножового поранення, потерпілому ОСОБА_5 своєчасно була надана кваліфікована медична допомога.
Про це свідчить характер та локалізація виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, ступень їх тяжкості та небезпечність для життя у момент заподіяння, а також встановлені судом обставини своєчасного надання потерпілому кваліфікованої медичної допомоги, що й врятувало йому життя.
Поруч із зазначеним, про це свідчать і дії обвинуваченого, які полягали в тому, аби сховати знаряддя вчинення злочину ніж, та втекти з місця вчинення злочину.
Отже, визначаючи спрямованість умислу особи, яка притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя і здоров`я іншої особи, суд ретельно дослідив докази по справі, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, вирішуючи зазначене питання виходячи із сукупності всіх належним чином встановлених обставин вчиненого діяння, зокрема, способу вчиненого злочину, знаряддя злочину, характеру і локалізації поранення життєво важливих органів потерпілого, причин припинення злочинних дій з боку обвинуваченого, поведінки винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунків, відносин і всіх інших обставин, що мали відношення до справи.
Таким чином, винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 КК України доказана повністю та підтверджена дослідженими у судовому засідання доказами.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 підлягає покаранню за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, є раніше судимий, втретє за останні три роки притягається до кримінальної відповідальності, а відтак, його поведінка має ознаки стійкої протиправної направленості, інкримінований злочин вчинено ним в період не відбутого умовного покарання за попереднім вироком суду.
Також суд враховує, що у відповідності до судово-психіатричної експертизи №371 від 04.09.2020 року обвинувачений ОСОБА_7 є психічно здоровою та осудною особою, застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує.
Пом`якшувальних обставин судом не встановлено.
З обтяжливих обставин у справі суд визнає вчинення злочину ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння та, з огляду наявності у обвинуваченого не знятих та не погашених судимостей за ст.185 КК України, ще й рецидив злочинів,
Встановлені судовим розглядом обставини вчинення обвинуваченим злочину, беручи до уваги знаряддя, яке використовувалося під час вчинення злочину, настання небажаних для потерпілого наслідків скоєного у вигляді спричинених йому ножем тяжких тілесних ушкоджень, ставлення обвинуваченого до злочину та поведінка останнього, як до його вчинення, так і після, яка полягала в затягуванні судового розгляду справи, введення суд в оману, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_7 , відсутність каяття у останнього, а також про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його тривалої ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 має бути засудженим за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, з урахуванням вимог, передбачених ч.3 ст. 68 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі.
Обставин за для призначення обвинуваченому покарання за зазначеним кримінальним законом, із застосуванням ст.69 КК України, а тим більше ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає.
При цьому, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , беручи до уваги, що інкримінований злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України було вчинено ним під час не відбутого покарання за попереднім вироком суду від 18 березня 2020 року, повинно бути призначене за правилами ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі, шляхом приєднання до покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України частини покарання у виді позбавлення волі строком один рік, що було не відбуте ОСОБА_7 за попереднім вироком суду від 18.03.2020 року.
На переконання суду, саме таке покарання, у вигляді тривалого строку позбавлення волі, буде відповідати приписам закону, зазначеним, зокрема, у ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідно до положень ст. 50 КК України, яка визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
У відповідності до ст. 174 КПК України, арешт майна, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року, необхідно скасувати.
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України, судові витрати за проведення експертиз у справі мають бути покладені на обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України - у вигляді позбавлення волі строком дев`ять років.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до вказаного покарання частини покарання у виді позбавлення волі строком один рік, що було не відбуте ОСОБА_7 за попереднім вироком суду від 18 березня 2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавленні волі на строк десять років.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_7 обчислювати з 15 серпня 2020 року.
Зняти арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року, з наступного майна:
- спортивної кофти синього кольору Адідас, футболки Стар, джинсових шорт синього кольору, пари кросівок темно-синього кольору, двох ножів , один з яких за слідами РБК, штанів Філа, кросівок сіро-чорного кольору зі слідами РБК, чорної кепки зі слідами РБК, спортивних штанів оливкового кольору зі слідами РБК, футболки червоного кольору та кофти зі слідами РБК та пошкодженням тканини, що зберігаються в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропт6еровські області ( квитанція 000989 від 16.08.2020 року)
- спортивну кофту синього кольору Адідас, футболку Стар, джинсові шорти синього кольору, пару кросівок темно-синього кольору, два ножі , один з яких за слідами РБК, штани Філа, кросівки сіро-чорного кольору зі слідами РБК, чорну кепку зі слідами РБК, спортивні штани оливкового кольору зі слідами РБК, футболку червоного кольору та кофту зі слідами РБК та пошкодженням тканини, що зберігаються в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропт6еровські області ( квитанція 000989 від 16.08.2020 року) знищити;
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у справі на проведення експертних досліджень у суму 1307 грн.60коп.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1