Справа № 309/3584/22
Провадження № 1-кп/309/216/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000319 від 12.08.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 26.11.2020 року за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.08.2022 року біля 09 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов у гості до ОСОБА_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , являється інвалідом дитинства ІІІ групи та важко пересувається. ОСОБА_5 попросила ОСОБА_4 зняти з її банківської картки, на яку 08.08.2022 р. було здійснене безготівкове зарахування як соціальна виплата пенсія в сумі 2100 гривень, всю суму, при цьому надала йому платіжну банківську картку та ПІН-код до неї, записаний на папері. У свою чергу ОСОБА_4 у банкоматі банку «Приватбанк», розташованому по вул. Волошина м. Хуст, о 09 годині 41 хвилина зняв із банківської картки ОСОБА_5 готівкові кошти в сумі 1000 гривень та о 09 годині 52 хвилини зняв ще 500 гривень. Після цього ОСОБА_4 , повернувшись додому до ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність та караність свого діяння, з корисливих мотивів, з метою повторного незаконного заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, обманюючи ОСОБА_5 повідомив їй, що зняв з її банківської картки лише 1000 гривень, бо банкомат більше не видавав, які їй віддав, а грошовими коштами в сумі 500 гривень, незаконно заволодів та у подальшому використав для власних потреб. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України визнав повністю та беззаперечно, щиро розкаявся та докладно пояснив обставини скоєння ним шахрайства. У своїх поясненнях повністю підтвердив фактичні обставини та події викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що досліджувати інші докази немає необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, в якій просить суд кримінальне провадження розглядати у її відсутності. Цивільного позову не заявила, питання відносно міри покарання залишає на розсуд суду.

У порядку ст. 325 КПК України суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду вирішив провести судовий розгляд без потерпілої ОСОБА_6 .

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений визнає повністю, щиро розкаюється у скоєному.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , і який у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, щиро покаявся у скоєному, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря психіатра психо-наркологічного відділення не перебуває, відсутність претензій з боку потерпілої.

Обставини, які обтяжують покарання рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що в даному випадку досягнення мети покарання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства, і не знаходить підстав для застосування вимог ст.75 КК України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання за сукупністю вироків» (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення повторно, оскільки відповідно до вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 26.11.2020 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_4 до відбування покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, тому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до нового покарання йому необхідно частково приєднати частину не відбутого покарання за вказаним вироком.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Цивільного позову не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуте покарання згідно вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2020 року у виді одного року двох місяців позбавлення волі.

Остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_4 три роки два місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1