н/п 1-кс/174/114/2023
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2023 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 23.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , вказуючи, що 22.04.2023 до ВП № 4 надійшло повідомлення про те, що близько 20:00 год. невідомою особою в магазині «Варус» у м.Вільногірськ, вул.Центральна, 26, був викрадений мобільний телефон марки «Samsung A22» білого кольору, в силіконовому чохлі, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 . Сума спричиненого збитку встановлюється.

23.04.2023 за вказаним фактом до ЄРДР за № 0000082 внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування.

24.04.2023 проведено огляд мобільного телефону марки «Samsung A22», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 білого кольору, в силіконовому чохлі, з сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який добровільно видано ОСОБА_5 , та визнано його речовим доказом у даному кримінальному провадженні на підставі ст.98 КПК України.

Просить накласти арешт на тимчасово вилучений мобільний телефон марки «Samsung A22» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , білого кольору, в силіконовому чохлі, з сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , належний ОСОБА_6 , мотивуючи необхідністю збереження цього речового доказу та проведення товарознавчої експертизи , оскільки є реальна загроза приховування, пошкодження, псування та знищення вказаного майна, а його подальше можливе використання позбавить орган досудового розслідування можливості об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на вищевказані обставини та просять його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 про місце, дату і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно з якою просить розгляд справи проводити у її відсутність, проти накладення арешту не заперечує.

Вислухавши слідчого, прокурора, дослідивши письмові матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема є доказом злочину.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно зст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм, слідчий суддя під час досудового провадження накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, яким може бути, зокрема, речовий доказ, з метою збереження цих доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 23.04.2023 до ЄРДР внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування по факту крадіжки мобільного телефону, належного ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 добровільно видано мобільний телефон марки «Samsung A22» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , білого кольору, в силіконовому чохлі, з сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який є тимчасово вилученим майном та визнаний по справі речовим доказом і відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки можливо був предметом злочинного посягання по даному кримінальному провадженню та може бути використаний як речовий доказ на підтвердження фактів чи обставин, що підлягають встановленню в ході досудового розслідування цього провадження, а незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вказаного майна може призвести до його знищення, втрати чи пошкодження, тому з метою забезпечення збереження речового доказу, на вказаний мобільний телефон з сім-картами слід накласти арешт, заборонивши власнику цього майна ОСОБА_6 відчуження, розпорядження та користування цим майном, задовольнивши клопотання в цій частині.

Разом з тим, вимоги щодо заборони будь-яким іншим особам відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, задоволенню не підлягають, оскільки в цій частині вимоги клопотання є неконкретними, коло осіб, яких слід обмежити у вказаних повноваженнях, слідчим не визначено.

Керуючись ст.ст.98,100,131,132,167,168,170-175,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000082 від 23.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучений 24.04.2023 мобільний телефон марки «Samsung A22», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , білого кольору, в силіконовому чохлі, з сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , належний ОСОБА_6 , заборонивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відчуження, розпорядження та/або користування цим майном.

В решті вимог відмовити.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис ОСОБА_1