Справа № 326/2453/21
Провадження № 1-і/314/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Целіноград, Казахстан, українця, громадянин України, освіта базова загальна середня, не є депутатом, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює та не навчається, постійного місця проживання не має, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрованого, раніше судимий:

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

У провадженні Приморського районного суду Запорізької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Розпорядженням голови Верховного Суду №49/0/9-22 від 14.09.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» визначено територіальну підсудність судових справ, зокрема Приазовського районного суду Запорізької області, Приморського районного суду Запорізької області та Чернігівського районного суду - Вільнянському районному суду Запорізької області.

У зв`язку з чим, 14 лютого 2023 року начальник Приморського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України зі Приморського районного суду Запорізької області до Вільнянського районного суду Запорізької області в установленому законом порядку не передані.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала і вважала за доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на ризики, передбаченіст.177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вказуючи, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, справа до Вільнянського районного суду Запорізької області не передана, судовий розгляд не відбувається.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Приморського районного суду перебуває кримінальне провадження №0000020 від 03 лютого 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 16.02.2022 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком дії до 16.04.2022 включно. Визначено розмір застави у сумі 49620 грн.

18.02.2022обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000020 від 03 лютого 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Приморського районного суду Запорізької області.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2022 продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до 12.06.2022 включно.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2022 продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до 05.08.2022 включно.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до 26.09.2022 включно.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.09.2022 продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до 22.11.2022 включно.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.11.2022 продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до 09.01.2023 включно.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.12.2022 продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до 24.02.2023 включно.

Починаючи з 24 лютого 2022 року і по теперішній час матеріали кримінального провадження за №0000020 від 03 лютого 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в межах якого подано клопотання про продовження строків тримання його під вартою, до Вільнянського районного суду Запорізької області зі Приморського районного суду Запорізької області не передані.

Отже, судовий розгляд даного кримінального провадження тривалий час не здійснюється по суті, у зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження у Вільнянському районному суді Запорізької області, якому відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від №49/0/9-22 від 14.09.2022 визначено підсудність справ Приморського районного суду Запорізької області.

Відповідно до розділу VII КПК України «Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження» та ст.615-1 КПК України, відновленню підлягають втрачені матеріали в тому кримінальному провадженні, яке завершилося ухваленням вироку суду або яке не завершилося направленням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності до суду.

Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження у якому обвинувальний акт направлено до суду, діючим кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 з наступними змінами і доповненнями, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень п. 39 рішення ЄСПЛ у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).

У справі «Куроченко та Золотухін проти України», Заяви № 20936/16 та № 53257/16, (пункти 113-117), Європейський суд з прав людини, встановив порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції за таких обставин.

У справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), пункт 25) ввстановлено, що національне законодавство України не передбачає жодної процедури звернення із заявою про відновлення втрачених матеріалів справи у ситуаціях, коли не було ухвалено вироку суду (див. Пункт 60).

З цієї причини національні суди ніколи не розглядали суть справи заявника та не досліджували можливість відновлення матеріалів справи, навіть з джерел, вказаних заявником у цьому Суді (див. пункт 96). Суд також вважає переконливим аргумент заявника, що це виключило можливість зняти пред`явлені проти нього обвинувачення та закрити провадження (див. Пункт 97).

Так само, це перешкодило органам державної влади перевірити, чи відповідало суспільним інтересам продовження розгляду кримінальної справи щодо заявника за відсутності будь-яких перспектив прогресу у цьому провадженні і чи переважав такий інтерес шкоду, заподіяну заявнику продовженням провадження.

Суд пам`ятає, що забезпечення поваги до конвенційних прав заявника вимагало внесення законодавчих або інших еквівалентних змін до національної нормативно-правової бази. Однак Суд вважає, що національні органи влади мали провести таку перевірку, оскільки другий заявник, на відміну від першого заявника та заявника в рішенні у справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), не був визнаний винним судами будь-якої інстанції та обвинувачувався у вчиненні відносно менш тяжкого злочину, який, як вбачається, безпосередньо не впливав на права третіх сторін за статтями 2 та 3 Конвенції.

Отже, за відсутністю матеріалів кримінального провадження та з огляду на тимчасову окупацію території Запорізької області в межах якої знаходиться Приморський районний суд Запорізької області, в якому перебували матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , судовий розгляд кримінального провадження по суті, є неможливим. Крім того, з доданих документів, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, обставини, передбачені ст.194 КПК України, в тому числі наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому суд враховує, що обвинувачений тривалий час перебуває у стані невизначеності щодо своєї справи, матеріали кримінального провадження не відновлено.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, і з метою дотримання прав обвинуваченого, передбачених ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, до ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який за своїм змістом збігається з процесуальними обов`язками обвинуваченого, визначеними ст.42 КПК України, які останній зобов`язаний виконувати незалежно від застосування будь-якого запобіжного заходу.

Керуючисьст.ст.193, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Приморського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000020 від 03 лютого 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

Змінити ОСОБА_3 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання строком два місяці, до 22 квітня 2023 року включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) з`являтися на першу вимогу до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з місця перебування без дозволу суду;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти негайно.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу направити прокурору та до ДУ Кропивницький слідчий ізолятор - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

22.02.2023