ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3496/23
провадження № 1-кс/753/783/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000645 від 25.03.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Як зазначено за змістом скарги, 21.11.2021 у межах кримінального провадження № 0000645 на підстави ухвали слідчого судді було проведено обшук нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке на підставі договору оренди № 2 від 30.03.2021 використовує ОСОБА_2 , під час якого вилучено первинні документи фінансово-господарської діяльності, майно і грошові кошти (далі - майно), якими на законних підставах володіла ОСОБА_2 . Обшук проводився за відсутності ОСОБА_2 , а тому вона була позбавлена можливості надати документи щодо належності вказаного майна, що дало змогу слідчому зробити припущення про здобуття його злочинним шляхом і потребу у його вилученні. ОСОБА_2 зазначає, що в ухвалі слідчого судді про обшук не визначені індивідуальні ознаки майна, яке дозволено відшукати та вилучити, в той час як законність володіння ОСОБА_2 вилученим майном підтверджується документально, кримінальне провадження відносно неї не здійснюється і підозра у вчиненні кримінального правопорушення їй не оголошувалась, а відтак це майно не може бути речовим доказом і має статус тимчасово вилученого майна. З клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий не звертався, у зв`язку з чим правові підстави для його утримання слідчим відсутні.

За результатами вивчення матеріалів скарги слідчий суддя не встановив підстав для розгляду її по суті виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Визначальним принципом, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК України).

За змістом положень пунктів 4-1, 15, 17 статті 3, статей 36, 40, 40-1 КПК України слідчий та дізнавач несуть відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні та разом з прокурором уповноважені приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

За визначенням, наведеним у пункті 18 частини першої статті 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого, зокрема, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частина перша статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування, серед яких бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентований статтею 306 КПК України, а стаття 307 цього Кодексу визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; Згідно з нормою статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнав таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, (якщо слідчий, прокурор не звернулися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у визначений цією нормою строк), частиною шостою статті 173 цього Кодексу (якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання); у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Аналіз наведених положень кримінального процесуального закону в їх системній сукупності дає підстави для висновку, що слідчий суддя в порядку здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні уповноважений вирішувати питання щодо повернення тимчасово вилученого майна лише за результатами розгляду конкретної скарги, яка подана відповідно до статті 303 КПК України.

Підставою ж для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою є фактичне існування рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які особа, що подає скаргу, вважає незаконними.

В той же час, зміст скарги ОСОБА_2 свідчить про те, що вона просить зобов`язати слідчого повернути майно, вилучене під час обшуку, однак до слідчого або прокурора з відповідним клопотанням не зверталась, що свідчить про відсутність дії чи бездіяльності вказаних осіб, яка може бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування, що відповідно до частини 4 статті 304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що 02.03.2023 року ОСОБА_2 зверталась з аналогічною скаргою до слідчого судді, при цьому ухвалою від 03.03.2023 року у відкритті провадження було відмовлено.

Керуючись частиною четвертою статті 304 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000645 від 25.03.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту одержання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1