У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2022 Справа №607/15329/22

Провадження № 1-кс/607/4876/2022
м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2022 року старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001107 від 10 липня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці у ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, у м. Тернопіль особам, схильним до її вживання.

З метою реалізації свого злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час ОСОБА_4 , діючи попередньою змовою групою осіб, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно придбав порошкоподібну речовину червоного кольору, яка містить PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, а також речовину рослинного походження зеленого кольору канабіс, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, які надалі незаконно зберігав з метою збуту.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, 21 жовтня 2021 року о 09.50 год. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи в наявності заздалегідь виготовлені шістнадцять «закладок», з яких десять з незаконно придбаної особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 3.835 грама, що згідно Таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 (із наступними змінами і доповненнями) є великим розміром та шість з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 4.758 грама, що згідно Таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 (із наступними змінами і доповненнями) є невеликим розміром, заховав їх по провулку Цегельний, 1, в м. Тернополі біля закинутого приміщення у траві, в результаті чого збув особливо небезпечну психотропну речовину та особливо небезпечний наркотичний засіб.

В подальшому, 21 жовтня 2021 року у період часу з 11.20 год. по 12.30 год., «закладки» з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 3.835 грама та з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 4.758 грама, вилучено працівниками поліції.

Крім цього, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці у ОСОБА_4 , повторно виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, порошкоподібну прозору кристалічну речовину, яка містить PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, а також речовину рослинного походження зеленого кольору канабіс, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, які надалі незаконно зберігав з метою збуту по місцю свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_3 .

9 квітня 2022 року у період часу з 11.55 год. по 12.14 год., під час санкціонованого виявлення та вилучення зразків для дослідження за місцем проживання ОСОБА_4 у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено психотропну речовину амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на діючу речовину 0.1629 грама, особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0.0864 грама та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 1.334 грама, що згідно Таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» та Таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 (із наступними змінами і доповненнями) є невеликих розмірів, які ОСОБА_4 , діючи умисно та за попередньою змовою з групою осіб, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно зберігав з метою збуту.

10 липня 2021 року за фактом вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001107 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

27 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 06.12.2021; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою від 20.12.2021; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину від 25.10.2021; висновком експерта №СЕ-19/120-21/11463-НЗПРАП від 09.12.2021; висновком експерта №СЕ-19/120-21/11461-НЗПРАП від 16.12.2021; висновком експерта №СЕ-19/120-21/11460-НЗПРАП від 02.12.2021; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль місця від 22.02.2022; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця, а саме житла особи з метою виявлення та фіксації слідів вчинення тяжкого злочину та вилучення зразків для дослідження під час досудового розслідування від 11.04.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/3549-НЗПРАП від 26.07.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/3542-НЗПРАП від 27.07.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/3537-НЗПРАП від 08.06.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/3539-НЗПРАП від 28.04.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 27.10.2022.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та у зв`язку з цим зазначає про існування ризиків, передбачених пунктамич.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчини ти інше кримінальне правопорушення. З урахуванням викладеного, зокрема, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що останній не має джерела доходу, ніде не працює та не навчається, а тому на думку слідчого, є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який буде достатнім на переконання слідчого, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків визначених КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обґрунтованими, тому просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, при цьому просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, оскільки вважає недоведеними ризики стороною обвинувачення, які б стали підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, більше того на його думку слідчим та прокурором не необґрунтовано можливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжних заходів, не пов`язаного із триманням під вартою. Крім того, у разі якщо ж суд все таки задоволить клопотання слідчого, просить застосувати заставу у меншому розмірі ніж зазначено у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчини ти інше кримінальне правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ГУ Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001107 від 10 липня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

У даному провадженні 27 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідча обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України. Зокрема, такими доказами є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001107 від 10 липня 2021 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 06.12.2021; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою від 20.12.2021; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину від 25.10.2021; висновком експерта №СЕ-19/120-21/11463-НЗПРАП від 09.12.2021; висновком експерта №СЕ-19/120-21/11461-НЗПРАП від 16.12.2021; висновком експерта №СЕ-19/120-21/11460-НЗПРАП від 02.12.2021; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль місця від 22.02.2022; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця, а саме житла особи з метою виявлення та фіксації слідів вчинення тяжкого злочину та вилучення зразків для дослідження під час досудового розслідування від 11.04.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/3549-НЗПРАП від 26.07.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/3542-НЗПРАП від 27.07.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/3537-НЗПРАП від 08.06.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/3539-НЗПРАП від 28.04.2022, інші матеріали кримінального провадження.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідні кримінальні правопорушення могли бути вчинені, а надані слідчою до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчої та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на непричетність ОСОБА_4 до злочинів, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Крім цього перебуваючи на волі ОСОБА_4 , отримавши копії кримінального провадження, може вчинити всі необхідні дії з метою залякування свідків та інших підозрюваних по даному кримінальному провадженню, для зміни показів.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Крім того, на переконання слідчого судді, ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний офіційно не працює, джерел доходу не має, скоєння злочину могло було викликано зокрема його скрутним матеріальним станом, зазначене дає підстави вважати високою ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Водночас ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку слідчого судді є лише припущенням, оскільки жодним належним та допустимим доказом прокурором в судовому засіданні не доведено.
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
Втім, за наведених вище обставин, на переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності, навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом. Крім того доводи сторони захисту не надають підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки застосування таких запобіжних заходів не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчої, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявні обґрунтовані ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, необхідно задовольнити частково і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин та характеризуючих даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине на підозрюваного ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про безпідставність клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити, а клопотання слідчої задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 26.12.2022 року.
Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду негайно.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/15329/22; провадження №1-кс/607/4876/2022 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.11.2022 року.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучатись із м. Тернополя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 26.12.2022 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1