а № Справа № 574/225/21
Провадження 1-кп/574/15/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження №0000171 від 31.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, та скасування арешту майна,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

в с т а н о в и в:

До Буринського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно вказаного обвинувального акта ОСОБА_3 наказом генерального директора Державного підприємства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - ДП «ДПЗКУ») №138-к від 25.01.2011 призначений на посаду головного інженера філії ДП «ДПЗКУ» «Буринський елеватор» (далі - Філія), та з цього часу приступив до виконання своїх службовий обов`язків, передбачених посадовою інструкцією. В подальшому організаційно-правову форму підприємства змінено на філію ПАТ «ДПЗКУ» «Буринський елеватор».

Відповідно до посадової інструкції головного інженера Філії, затвердженої в.о директора Філії 01.02.2011, на ОСОБА_3 серед інших обов`язків покладено визначення науково-технічної політики перспективи розвитку підприємства і шляхи реалізації комплексних програм усіх напрямів удосконалення реструктуризації технічного переозброєння виробництва, його спеціалізації та кооперування здійснення контролю за додержанням проектної, конструкторської і технологічно дисципліни, правил та норм з охорони праці, виробничої санітарії та пожежно безпеки, вимог органів державного нагляду за охороною праці, природоохоронних, санітарних та інших органів; забезпечення своєчасної підготовки технічної документації (креслень, специфікацій, технічніх умов, технологічних карт); керівництво діяльністю технічних служб підприємства, контролює результати їх роботи, стан трудової і виробничої дисципліни в підпорядкованих підрозділів, отже, ОСОБА_3 , згідно посадової інструкції, був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому, згідно положень ч.3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України, будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них вчинив кримінальне правопорушення в сфері службової діяльності за наступних обставин.

Відповідно до вимог частини 1 статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (далі - Закон) підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Згідно частини 5 статті 11 Закону викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону до першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян- підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302 (далі - Порядок), дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Відповідно до пунктів 4-8 Порядку, для отримання дозволу суб`єкт господарювання: оформляє заяву; готує документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин; проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання; проводить оцінку впливу викидів забруднюючих речовин на стан атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони; розробляє плани заходів щодо: досягнення встановлених нормативів граничнодопустимих викидів для найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин; охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; ліквідації причин і наслідків забруднення атмосферного повітря; остаточного припинення діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та приведення місця діяльності у задовільний стан; запобігання перевищенню встановлених нормативів граничнодопустимих викидів у процесі виробництва; здійснення контролю за дотриманням встановлених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та умов дозволу на викиди; обґрунтовує розміри нормативних санітарно-захисних зон, проводить оцінку витрат, пов`язаних з реалізацією заходів щодо їх створення; проводить оцінку та аналіз витрат, пов`язаних з реалізацією запланованих заходів щодо запобігання забрудненню атмосферного повітря; готує інформацію про отримання дозволу для ознайомлення з нею громадськості відповідно до законодавства. Мінприроди та дозвільні центри передають Держсанепідслужбі, її територіальним органам відповідно заяву та документи на отримання дозволу. Держсанепідслужба, її територіальні органи протягом 15 календарних днів з дати надходження документів приймають рішення щодо можливості/неможливості видачі дозволу, яке надсилається Мінприроди та дозвільним центрам відповідно.

Однак, в порушення вищезазначених вимог законодавства ОСОБА_3 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не вжив своєчасних та належних заходів для подання до Департаменту екології та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації заяви та необхідних документів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, внаслідок чого виробничий процес Філією у період з 27.03.2017 до 31.12.2017 здійснювався без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

За результатами перевірки додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, проведеної Державною екологічною інспекцією у Сумській області у період часу з 09.11.2017 до 22.11.2017, встановлено, що Філією, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 27.03.2017 до 31.12.2017 здійснювалися викиди в атмосферне повітря забруднюючих речових від 69 стаціонарних джерел без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. У результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, навколишньому природному середовищу завдана шкода, згідно з висновком судової економічної експертизи №19/119/8/56е від 14.11.2018, на загальну суму 3879579 грн. 79 коп.

Відповідно до частини 1 статті 33, статті 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади несуть відповідальність згідно з законом.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 68, статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи безпосередньо відповідальною службовою особою за дотримання вимог природоохоронного законодавства під час безперервного виробничого процесу, ігноруючи передбачену законом заборону здійснення господарської діяльності без відповідного діючого дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, здійснив неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що виразилося у не вжитті своєчасних заходів до отримання у встановленому порядку дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та допустив діяльність Філії у період з 27.03.2017 до 31.12.2017 без вказаного дозволу, внаслідок чого спричинено матеріальну шкоду державним інтересам та навколишньому природному середовищу на загальну суму 3879579 грн. 79 коп., яка у більш ніж 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є тяжкими наслідками.

Вищевказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 367 КК України, як службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

До початку судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строку давності та звільненням його від кримінальної відповідальності. Клопотання обґрунтовує тим, з моменту вчинення ним кримінального правопорушення, а саме з 27.03.2017 року, минув п`ятирічний термін притягнення особи до кримінальної відповідальності. Також, обвинуваченим було подано клопотання скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2021 року на належне йому майно.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 вказані клопотання підтримали та просили задовольнити з викладених у них підстав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження в зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки строк давності не зупинявся та не переривався. Також прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про скасування арешту майна.

Суд, заслухавши доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, вважає, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження в зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності та про скасування арешту майна підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Моментом, з якого починається перебіг строків давності, для: злочинів з матеріальним і формальним складом злочину є завершення суспільно небезпечного діяння; триваючих злочинів - фактичне припинення діяння з волі або поза волею особи; продовжуваних злочинів - учинення останнього тотожного діяння з числа тих, що об`єднані злочинним наміром і складають продовжуваний злочин.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України у період часу з 27.03.2017 року по 31.12.2017 року.

Таким чином, на момент розгляду клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, встановлений ст.49 КК України, п`ятирічний строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності закінчився.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Підстав для не застосування строку давності у даному кримінальному провадженні, визначених ч. 5 ст. 49 КК України, судом не встановлено, як і не встановлено підстав для зупинення чи переривання строків давності.

При постановленні даної ухвали судом також враховується правова позиція, висловлена в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19, згідно якої звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду.

Враховуючи вищенаведене, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є нетяжким злочином та з моменту його скоєння минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Водночас, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі пред`явити позовні вимоги в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки сформульовано в постановах ВС від 10.07.2021 по справі № 161/694/20, від 15.01.2019 року у справі № 185/442/16-к, від 24.05.2018 року у справі № 531/2332/14-к, від 16.08.2021 року у справі № 644/7193/17, від 10.01.2022 року у справі № 661/2681/18.

Таким чином, цивільний позов прокурора Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області до ОСОБА_3 про стягнення збитків, завданих державі в наслідок скоєння кримінального правопорушення, слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За наведеного, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2021 року на майно, належне на праві власності ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 129, 174, 284, 288, 372, 395 КПК України, ст.49 КК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності та скасування арешту майна задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 367 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000171 від 31.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, закрити в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов прокурора Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області до ОСОБА_3 про стягнення збитків, завданих державі в наслідок скоєння кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2021 року на майно, належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на:

- земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована в межах Червонослобідського старостинського округу Буринської міської ради, кадастровий номер: :03:001:0354 площею 1,8065 га;

- земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована в межах Червонослобідського старостинського округу Буринської міської ради, кадастровий номер :01:005:0327 площею 0,4611 га;

- транспортні засоби: автомобіль марки ВАЗ 210994, 2009 року випуску, сірого кольору (дата реєстрації 22.08.2009 року);

- причіп марки ПА 004, 2011 року випуску, зеленого кольору (дата реєстрації 07.04.2011 року).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня оголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 12-й годині 30 хв. 16.01.2023 року в приміщенні Буринського районного суду Сумської області.

Суддя: ОСОБА_1