справа № 208/1689/23
№ провадження 1-кп/208/338/23
ВИРОК

Іменем України

10 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 03.03.2023 року у кримінальному провадженні № 0000049 від 15.02.2023 року відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Буревестнік Курильського району Сахалінської області, громадянина України, маючого вищу освіту, військовослужбовця Збройних сил України військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що 11.02.2023 р. приблизно о 21 год., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився у під`їзді АДРЕСА_2 , де у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 , під час якого у ОСОБА_2 раптово виник прямий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, 11.02.2023 р. приблизно о 21 год., ОСОБА_2 , перебуваючи у під`їзді 6, будинку АДРЕСА_3 , стоячи напроти потерпілої ОСОБА_4 , долонею правої руки схопив потерпілу за горло, з силою почав стискати його та утримуючи лівою рукою за одяг, почав штовхати її та бити при цьому о стіну та вхідні двері квартири. Під час даного побиття, ОСОБА_2 наніс 1 удар коліном лівої ноги в область лівого коліна та кулаком лівої руки наніс 2 удари по голові ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_2 , довівши свій протиправний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

У результаті протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_4 , згідно з висновком експерта заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї та синця на лівій, нижній кінцівці які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів. Враховуючи характер та локалізацію виявлених в ОСОБА_4 ушкоджень, останній було спричинено одну (не виключно що й більше) травматичну дію в ділянку шиї та одну (не виключено що і більше) травматичну дію в ділянку лівої, нижньої кінцівки.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Матеріали обвинувального акта від 03.03.2023 року у кримінальному провадженні № 0000049 від 15.02.2023 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України містять:

- клопотання прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000049 від 15.02.2023 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.03.2023 року призначено розгляд обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме умисному легкому тілесному ушкодженні та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який раніше несудимий, скарг за місцем проживання не надходило, неперебування на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, наявність офіційного працевлаштування та особи на утриманні, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд вважає, що покарання у виді штрафу сприятиме виправленню ОСОБА_2 а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами. Процесуальні та речові докази по справі відсутні. Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1