ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/699/23 Справа № 199/1816/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконфернції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000199 від 22.02.2023 року, за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року, було відмовлено у задоволення клопотання слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000199 від 22.02.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим суддею встановлено, що факти наявності обґрунтованої підозри не існують. Обставини на які слідчий/прокурор посилаються та докази про виявлення та вилучення 22.02.2023 р. у житлі підозрюваного речей є недопустимими, належність вилучених речей до наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів не доведена.

Щодо ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, то наявність передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків прокурором не доведена.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не судимий, до юридичної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання.

Підстави для ініціювання слідчим/прокурором застосування запобіжного заходу були відсутні, а тому у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком до 23.04.2023 року.

Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею належним чином не було оцінено обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Вказує, що вина підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджена сукупністю зібраних на даний час доказів, однак судом першої інстанції не було взято до уваги вказаних доказів.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю обставин, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням ст. 178 КПК України, а саме обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу та виправдовують його тримання під вартою.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 через тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, може продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється так як останній не має місця роботи, тобто постійного заробітку, а спосіб вчинення кримінального правопорушення та кількість вилученого під час огляду за місцем мешкання ОСОБА_8 вказує на те, що підозрюваний мав умисел на збут наркотичних засобів та психотропних речовин для матеріального збагачення.

Також прокурор зазначив, що злочин у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , пов`язаний зі збутом особливо небезпечної психотропної речовини - РУР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), що завжди викликає у суспільстві негативний резонанс, окрім того наслідки вказаного кримінального правопорушення, а саме завдання шкоди як фізичному так і психологічному здоров`ю невизначеному колу осіб, до якого у багатьох випадках відносяться діти, само по собі містить конкретний суспільний інтерес, який полягає у захисті особи та суспільства від таких посягань, та не може залишитись по за увагою.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши думки учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 2 частиною 3 та частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З матеріалів справи вбачається, що в СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 22.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для ініціювання слідчим або прокурором застосування запобіжного заходу були відсутні.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Апеляційним переглядом встановлено, що 22.02.2023 р. в період часу з 18:00 год. по 19:10 год. слідчим ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 в присутності двох понятих, ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_12 , в порядку передбаченому ст. 237 КПК України, проведений огляд місця події у приміщенні поштового відділення № 90 «Нова пошта» за адресою: м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25-Б, в ході якого, виявлено та вилучено три поліетиленових пакети для поштового відправлення, в середині яких було виявлено та вилучено субстрат з пакетом, в середині якого був сліп-пакет з речовиною, які ОСОБА_8 , зберігав при собі з метою збуту. Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-23/7229-НЗПРАП від 23.02.2023 р., надані на експертизу 22.02.2023 р. сліп-пакети х масою 2,2406 г містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Надана речовина містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого становить 2,2406 г.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ( ОСОБА_8 ) від 22.02.2023 р., яке розпочато цього дня о 17.20 год. та закінчено о 17.30 год., ОСОБА_8 затримано, момент затримання - 22.02.2023 р. о 14.08 хв., місце затримання: м. Дніпро, вул. Терещенківська, буд. 25-Б , місце складання протоколу - м. Дніпро, вул. Терещенківська, буд. 25-Б.

Відповідно до протоколу обшуку особи від 22.02.2023 р., який розпочато о 17.30 год. та закінчено о 17.58 год., обшук особи був проведений за адресою: м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25-Б, за адресою відділення №90 «Нової пошти», у ОСОБА_8 виявлено та вилучено:

-мобільний телефон iPhone 13 mini;

-мобільний телефон iPhone XR;

-банківська карта IZI bank НОМЕР_1 , банківська карта monobank НОМЕР_2 тощо.

На підставі протоколу огляду місця події від 22.02.2023 р. слідчим суддею встановлено, що огляд був проведений 22.02.2023 р. у період часу з 19.58 год. до 23.15 год., та відповідно до згаданого протоколу об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_1 , розташована на 6 поверсі 1-го під`їзду, у спальній кімнаті якої у куті ліворуч від вікна у картонній коробці виявлені та вилучені певні речі.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про проведення обшуку, відповідно до згаданої ухвали слідчого судді, клопотання про проведення обшуку є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, адже підстави, наведені для виправдання таких заходів (проведення обшуку) уважати відповідними і достатніми неможливо: обшук, оформлений протоколом огляду від 22.02.2023 р., був проведений без ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла, при цьому, за вказаних клопотанні про проведення обшуку обставин, не відбувалося переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні злочину. ОСОБА_8 був затриманий 22.02.2023 р. о 17.20 год. за адресою відділення №90 «Нової пошти», та у зв`язку із затриманням був змушений залишатися поряд із уповноваженою службовою особою в приміщенні поштового відділення (м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25Б).

Частиною 1 статті 307 КК України передбачена відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Як вбачається з наданих матеріалів, висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/7229-НЗПРАП від 23.02.2023, на який посилається прокурор у клопотанні, слідчому судді не було надано.

На підтвердження доводів, зазначених у клопотанні, слідчим надані наступні документи (у копіях):

-витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000199 від 22.02.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, гідно з яким короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення викладений наступним чином: 22.02.2023 р. по лінії «102» надійшло повідомлення про те, що гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні №90 «Нова пошта» по вул. Терещенківська, 25Б, намагався відправити посилку з наркотичними засобами (ЄО №3577);

-протокол затримання підозрюваного від 22.02.2023 р.;

-протокол обшуку особи від 22.02.2023 р.;

-протокол огляду від 22.02.2023 р.;

-протокол допиту свідка гр. ОСОБА_13 від 22.02.2023 р.;

-прокол допиту свідка гр. ОСОБА_14 від 22.02.2023 р.;

-протокол допиту свідка гр. ОСОБА_15 від 22.02.2023 р.;

-Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 23.02.2023 р.;

-повідомлення про підозру, вручене 23.02.2023 р.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 29 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Луценко проти України» в остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Апеляційним переглядом встановлено, що наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведена.

Підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, одружений, має на утриамнні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання.

За таких обставин, колегія суддів погоджується зі слушністю висновків суду першої інстанції щодо відмови у застосуванні стосовно підозрюваного запобіжного заходу, оскільки ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у засіданні не було доведено підстав для застосування такого запобіжного заходу.

Крім того, під час апеляційного перегляду встановлено, що 22.02.2023 о 14-11 годині прокурором було внесено до ЄРДР відомості про розпочате кримінальне провадження №0000206 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК та прийнято постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 24.02.2023 року. Прокурором було подано клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000206, за результатами розгляду якого і було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, до 21 квітня 2023 року.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_8 встановлено заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 517 800,00 грн. із покладенням на останнього процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2023 року, апеляційні скарги захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_7 було задоволено частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 - скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК - задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 квітня 2023 року, включно. Одночасно визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 214 720,00 гривень, із покладенням на останнього процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, у витягах з ЄРДР №0000199 та №0000206 зазначено один і той самий ідентичний виклад обставин, суд апеляційної інстанції на даній стадії кримінального провадження не розглядає, оскільки ці питання є предметом перевірки суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не містить доводів, які б не були досліджені слідчим суддею, внаслідок чого відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4