Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2309/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року. Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар

судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого

ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в межах кримінального провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинувачуваного ОСОБА_8 та прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2021 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Житомир, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі.
Згідно положень ч.4 ст.70 КК України, обвинуваченому ОСОБА_8 призначено остаточне покарання 6 років 3 місяці.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження № 295/2309/17 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинувачуваного ОСОБА_8 та прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України.
Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.09.2022 обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 діб, до 17.11.2022 включно.
14.11.2022, в ході апеляційного розгляду справи, прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на 60 діб, без визначення розміру застави.
Свої вимоги прокурор ОСОБА_11 аргументувала тим, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зникли, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги свого клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти їх задоволення, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Відповідно до ст. 331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Приписами статті 177 КПК України встановлено, що однією з підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує ризики, зазначені у ст. 177 цього Кодексу, а також на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Крім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи, завжди має бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено у разі засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Враховуючи вищевказане у сукупності, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно яких останній є громадянином України, раніше неодноразово судимий; суспільну небезпеку правопорушення, в якому він обвинувачується; тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним; відсутність в останнього роботи та міцних соціальних зв`язків, є підстави вважати, що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
У зв`язку з цим апеляційний суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.
Будь-яких даних, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали, наразі відсутні, а тому підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на більш м`який також не вбачається, оскільки застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 401, 404, 405 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк по 12 січня 2023 року включно.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді: