Справа №694/904/23
провадження № 1-кс/694/401/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305 від 25.02.2023, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Звенигородського районного суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю на особисте зобов`язання.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 27.02.2023 року Звенигородським районним судом Черкаської області підозрюваному ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з застосуванням електронних засобів контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 25.04.2023 включно. Використовуючи право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, захисник підозрюваного просить змінити міру запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, у відповідності до ч.5 ст. 201 КК України, зокрема у зв`язку з тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 розпочато 25.02.2023 та цього ж дня ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 345 КК України, однак з цього часу слідчим Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області в провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження із підозрюваним не проводилось жодної процесуальної слідчої дії; протягом дії запобіжного заходу останній вимоги ухвали суду щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків жодного разу не порушував та не мав і не має жодних скарг з боку органів поліції щодо будь яких порушень перебування під цілодобовим домашнім арештом; потерпілий у кримінальному провадженні працівник поліції ОСОБА_6 з власної ініціативи мав спілкування з підозрюваним, під час якого було вирішено питання про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Крім того, останній брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях та отримав поранення у вигляді акубаротравми (контузії, каліцтва), внаслідок чого на даний час стан його здоров`я значно ускладнився і підозрюваний потребує проходження медичної комісії для отримання групи інвалідності, подальшого лікування та реабілітації, однак запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не дозволяє йому це зробити, на підставі чого просить змінити його на особисте зобов`язання.

Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні

клопотання підтримали та просили його задовольнити. Вказували, що підозрюваний має поганий стан здоров`я і потребує надання медичної допомоги, проте перебування під домашнім, внаслідок застосованого до нього запобіжного заходу унеможливлює це.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ризики не зменшилися, а обставини, на які посилається підозрюваний, жодними доказами не підтверджені.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката, підозрюваного, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із ст.22 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Частиною 1 ст.201 КПК України передбачено право підозрюваного до якого застосовано запобіжний захід або його захисника звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчий суддя також враховує правову позицію в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 §1(с) Конвенції.

Згідно з практикою застосування ЄСПЛ п.3 ст.5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (п.60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»).

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017).

Підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися судом при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків. Клопотання розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч.4 ст.201 КПК України).

При розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу суд має надати оцінку: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; існуванню ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, з урахуванням нових обставин, які не були предметом оцінки під час застосування запобіжного заходу чи його продовженні.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2023 року (справа № 694/512/23) застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового

домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 25 квітня 2023 року, в межах строку досудового розслідування та покладено на останнього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

В клопотанні сторона захисту просить змінити запобіжний захід, - з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Дане клопотання сторона захисту мотивує тим, що з огляду на перебування під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_3 позбавлений можливості здійснення свого Конституційного права на належне лікування без обмежень у часі, внаслідок незадовільного стану здоров`я, що спричинене попереднім перебуванням підозрюваного у ЗСУ, а також те, що протягом дії запобіжного заходу останній вимоги ухвали суду щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків жодного разу не порушував, потерпілий ОСОБА_6 з власної ініціативи мав спілкування з підозрюваним, під час якого було вирішено питання про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, що в свою чергу на переконання сторони захисту є вагомою підставою для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт відноситься до ізоляційної категорії запобіжних заходів, адже враховуючи його сутність, передбачає для особи, відносно якої обраний, заборону не залишати місце свого проживання протягом певних годин доби або цілодобово, тим самим ізолюючи її від звичайного для неї середовища (яке знаходиться за межами її житла) на певний проміжок часу доби або цілодобово.

Слід зазначити те, що судом у ході розгляду клопотання 27 лютого 2023 року сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , було враховано особу підозрюваного, доводи щодо його стану здоров`я, перебування підозрюваного у ЗСУ, наявність постійного місця проживання, ризиків передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тощо.

На переконання суду, зазначені вище обставини були вже предметом розгляду при обранні запобіжного заходу, такі не є визначальними та не можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки вказані факти не спростовують існування встановлених ризиків.

Доводи підозрюваного про те, що на даний час він належно виконує свої процесуальні обов`язки і не порушує вимоги Кримінального процесуального кодексу України також не можуть бути вагомими аргументами на користь зміни запобіжного заходу, оскільки саме даний запобіжний захід і забезпечує належну правову поведінку підозрюваного.

З огляду на наведене, суд вважає, що з моменту обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини та не зменшилися встановлені ризики, які стали підставою для обрання щодо нього цього запобіжного заходу та які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Поява обставини, яку вказує сторона захисту про те, що підозрюваний домовився з потерпілим про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу, з огляду на поведінку підозрюваного до моменту обрання запобіжного заходу. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного було покладено обов`язок утриматися від спілкування з потерпілим без участі слідчого, відтак обставини, на які вказує підозрюваний, по суті вказують на порушення обмежень встановлених ухвалою про застосування запобіжного заходу.

Щодо посилань на погіршення стану здоров`я підозрюваного і як наслідок потреби в лікуванні, яке обмежується застосованим запобіжним заходом, суд також ставиться критично. Так, підозрюваним не надано жодного доказу щодо погіршення стану здоров`я і потреби в лікуванні. Крім того запобіжний захід у вигляді домашнього арешту містить

обмеження в залишенні місця перебування під домашнім арештом без погодження зі слідчим або прокурором у даному кримінальному провадженні. Відтак у випадку потреби в лікуванні підозрюваний може отримати погодження на таке лікування у слідчого або прокурора і його права при цьому не будуть обмежені.

Сторона захисту не зазначає будь-яких суттєвих доводів щодо зміни обставин чи існуючих в провадженні ризиків. Фактично клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ґрунтуються на позиції захисту про помилковість висновків суду, що по суті можуть бути доводами апеляційної скарги на судове рішення, а не обґрунтуванням клопотання про зміну запобіжного заходу.

Крім того, відсутні підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу змагальності сторін кримінального провадження, захистом не доведено, що менш тяжкий запобіжний захід зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є не помірним для нього.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована.

Таким чином, на переконання слідчого судді стороною захисту у судовому засіданні не доведено наявність підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 178, 179, 181, 201,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в рамках кримінального провадження № 0000305 від 25.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17.04.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1