печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга представника адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого ГСУ НПУ ОСОБА_5 , від 23.03.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна - банківської карти, в рамках кримінального провадження №0000281.

В обґрунтування доводів скарги адвокат посилається на те, що вона звернулася до слідчого з клопотанням про проведення огляду майна, яке вилучене під час проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000281 за адресою: м. Київ, вул. Стеценка 6А. Проте 23.03.2023слідчий ГСУ НПУ ОСОБА_5 відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як наслідок її незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати слідчого вчинити дії вказані в клопотанні.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала посилаючись на викладені в ній доводи, просила скаргу задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що оскаржувана постанова, щодо відмови в задоволенні клопотання безпосередньо суперечить закону та порушує право ОСОБА_4 на захист, а тому просив оскаржувану постанову скасувати в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду щодо вимог скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусуі щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000281.

Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2022 слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні 08.11.2022 проведено обшук за адресою: м. Київ, вул. Стеценка 6А, під час якої виявлено та вилучено речі та документи.

20.03.2023 адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання до слідчого з вимогою повернути тимчасово вилучене майно.

Постановою від 23.03.2023 слідчий ГСУ НПУ ОСОБА_5 у задоволенні вказаного клопотання відмовив.

При дослідженні матеріалів провадження та клопотання заявника, за результатами якого слідчим прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, та з дотриманням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий вказав, що під час проведення розслідування вказаного кримінального провадження огляд речей та документів вилучених під час проведення зазначеного обшуку проводився. Також, дані речі та документи постановою слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні визнані речовими доказами. Крім того, у вказаних клопотаннях представника не наведено жодних підстав для проведення додаткового огляду вилучених речей і документів. У клопотаннях відсутні будь-які дані, які вказують на необхідність проведення додаткового огляду, тобто, відсутня мета та підстави проведення додаткового огляду, а тому клопотання про проведення огляду вилучених речей і документів є необґрунтованими та невмотивованими.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1