УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м.Київ

слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України кримінальному провадженні №0000695 від 03.09.2020 року про тимчасовий доступ до повних відомостей про рух кримінального провадження з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України кримінальному провадженні №0000695 від 03.09.2020 року про тимчасовий доступ до повних відомостей з реєстру в розділах «основні відомості», «кримінальні правопорушення», «рух провадження», «прикріпленні файли», «зміни» з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання захисник мотивує тим, що першим відділом Управління досудового розслідування військових кримінальних правопорушень ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України кримінальному провадженні №0000695 від 03.09.2020 року за підозрою ОСОБА_4 . Відомості про оголошення підозри ОСОБА_4 було внесено до ЄРДР за №0000903 26.10.2021 року, а 28.10.21 матеріали цього провадження були об`єднанні до іншого провадження за №№0000695 відповідно до витягу з 3-х епізодів за ч.4 ст.426-1, ч.4 ст.426-1, ч.1 ст.28 ч.1 ст.114 КК України. 12.04.22 провадження слідчим було зупинено з метою виконання процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва, але інформація про це відсутня у витягу з ЄРДР. Відтак, з метою ефективного захисту інтересів підозрюваного захисник вважає за необхідно отримання повних даних з ЄРДР по вищевказаному провадженню для розуміння його ходу і прийнятих процесуальних рішень у держателя Реєстру в ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що на запит адвоката ІНФОРМАЦІЯ_1 такої інформації з Реєстру надано не було адвокат в інтересах підозрюваних із посиланням на вимоги ст..ст.20, 22, 85, 93, 159-163 КПК України звернувся із вказаним клопотанням до суду із захистом інтересів підозрюваного та необхідністю зібрання доказів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання із наведених у ньому підстав та просила слідчого суддю його задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши присутнього захисника та вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що першим відділом Управління досудового розслідування військових кримінальних правопорушень ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України кримінальному провадженні №0000695 від 03.09.2020 року,у якому ОСОБА_4 було оголошено про підозру 29.10.2022 року.

Доказів закінчення досудового розслідування у цих провадження матеріали клопотання захисника не містять.

Будучи стороною захисту, адвокат в інтересах підозрюваного звернувся до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до повних відомостей електронної інформаційної системи з ЄРДР щодо вказаного кримінального провадження, а саме до повних відомостей з реєстру в розділах «основні відомості», «кримінальні правопорушення», «рух провадження», «прикріпленні файли», «зміни».

Вирішуючи вказане клопотання сторони захисту слід зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 19 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчий (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України,ч. 1 ст 160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
За п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в подані ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У відповідності до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч.6 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

За умовами ж ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд встановлюють наявність або відсутність фактів, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В той же час, у взаємозв`язку ст.ст.91,92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні правопорушення, вид і розмір шкоди, тощо, а обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора, а у відповідних випадках на потерпілого.

З огляду на викладене, відомості, які просить захисник за цим клопотанням отримати в порядку тимчасового доступу до відомостей з ЕРДР, не є доказами в розумінні вимог ст.84, 91,92 КПК України.

Відтак, твердження захисника про те, що інформація про повні дані з ЄРДР, до яких він просить надати доступ, сам по собі та в сукупності з іншими документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, є необґрунтованим та не відповідає нормам КПК України щодо доказів і доказування.
Також, відповідно до ч.1 ст.222 КПК України, відомості досудового розслідування не підлягають розголошенню без дозволу слідчого або прокурора та згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є таємною інформацією, доступ до якої обмежується. Тобто, єдиним можливим способом отримати вказану інформацію є одержання рішення суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до вказаних документів та вилучення їх копій.
Таким чином, необхідна стороні захисту інформація не може бути встановлена та отримана іншим способом, окрім як отримання дозволу суду.
Між тим, за розділом ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298) (далі - Положення) доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважені користувачів.
Пунктом 1-5 глави 4 розділу І Положення визначено, що відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою згідно з додатком 6 до цього Положення. Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування. До витягу з Реєстру включається інформація про:
номер та дату реєстрації кримінального провадження (виділення матеріалів досудового розслідування);
дату надходження заяви, повідомлення та дату і час внесення відомостей про заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Реєстру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, наслідок розслідування кримінального правопорушення;
прізвище, ім`я, по батькові потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР);
короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї;
найменування, код ЄДР, юридичну адресу, розрахунковий рахунок, місце та дату державної реєстрації юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а також анкетні дані її представника;
орган досудового розслідування;
прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, дізнавача (дізнавачів) органів дізнання, уповноваженої особи (осіб) іншого підрозділу, працівника (працівників) підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво.
Реєстратори самостійно формують (отримують) витяг з Реєстру в межах унесеної інформації та посвідчують його своїм підписом.
Надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому.
Відтак, можливе надання Реєстру лише у формі витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою згідно з додатком 6, а не у формі повних відомостей з реєстру в розділах «основні відомості», «кримінальні правопорушення», «рух провадження», «прикріпленні файли», «зміни» як про це просить захисник у цьому клопотанні.

Крім того, за умовами п.6 глави 4 Розділу 1 вказаного Положення Держатель надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України "Про захист персональних даних".
Щодо Держателя Реєстру - Генеральної прокуратури України ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), - то у взаємозв`язку із наведеною нормою п. 5, на підставі наступного пункту шостого Положення, він надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних» у кримінальних провадженнях, в яких стадія досудового розслідування закінчена.
У відповідності до п.5 ч.1 ст.3 КПК України, стадія досудового розслідування кримінального провадження закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Отже, з наведених норм КПК України і Положення вбачається, що надання повних даних з ЄРДР згідно прохальної частини вказаного клопотання захисника у цих кримінальних провадженнях можливий виключно через Реєстраторів, уповноважених на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у них, та не повинна надаватися на цій стадії будь-яким іншим суб`єктом, який має права доступу до Реєстру.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17, провадження № 11-1460апп18) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.
Зважаючи на закріплене у ст.84, ч. 1 ст. 99 КПК України визначення, постанови прокурора щодо руху кримінального провадження підпадають під ознаки документа як джерела доказів.
Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України).
Згідно з правилами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення і жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З наведеного вище вбачається, що доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов прокурора про передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю, об`єднання матеріалів досудових розслідувань, виділення досудового розслідування в окреме провадження, закінчення досудового розслідування, зупинення досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування та інших, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Встановити достовірність постанов прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.
Як вбачається з наведеної вище Постанови Верховного Суду і правил розділу VI «Контроль та нагляд» Положення, відомості, наявні в ЄРДР, є похідними від процесуальних рішень прокурора. Такий висновок узгоджується із п. 4 зазначеного розділу, яким передбачено, що в разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень. Тобто відомості, внесені до ЄРДР, не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення прокурором певного процесуального рішення у кримінальному провадженні.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 9, 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України кримінальному провадженні №0000695 від 03.09.2020 року про тимчасовий доступ до повних відомостей про рух кримінального провадження з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді у відповідності до вимог статті 309 КПК України оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1