Провадження №: 1-кп/752/1871/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві обвинувальний акт від 11.11.2022 та угоду про визнання винуватості від 11.11.2022 у кримінальному провадженні № 0000023, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, має на утриманні матір похилого віку з інвалідністю, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 11.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України (видобування корисних копалин місцевого значення у великому розмірі, вчинене за попередньою змовою групою осіб), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні 14.07.2022 за № 0000023, реєстр матеріалів досудового розслідування, а також угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 11.11.2022.

У підготовчому судовому засіданні сторони клопотали про затвердження угоди про визнання винуватості та про призначення узгодженої сторонами міри покарання. При цьому прокурор пояснив, що обвинувачений виконав обов`язок з беззастережного визнання своєї винуватості та з надання викривальних показань, чинне законодавство допускає укладення угод у цій категорії та за пред`явленим обвинуваченням, доповів про узгоджену міру покарання, про наявність судових витрат та їх характер і розмір.

Обвинувачений підтвердив добровільність свого волевиявлення на укладання угоди, беззастережне визнання винуватості, виконання обов`язків за угодою, своє волевиявлення щодо понесення узгодженого покарання, обізнаність з наслідками укладення і затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Щодо угоди про визнання винуватості суд зазначає, що її було укладено 11.11.2022 між прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника - адвоката ОСОБА_5 , згідно з якою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та щиро розкаявся у скоєному.

Заслухавши сторін, з урахуванням наявних матеріалів суд встановив, що в угоді про визнання винуватості сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації діяння обвинуваченого за ч. 3 ст. 240 КК України, визнаючи, шляхом укладення цієї угоди доведеними, що ОСОБА_4 у період часу з 10:00 12.07.2022 по 17:19 13.07.2022 за передньою змовою з іншим фігурантом, перебуваючи у м. Києві по вул. Промисловій, 4, порушуючи нормативно-правові вимоги і правила щодо використання надр, установлені главою 2 Кодексу України про надра, зокрема, щодо необхідності отримання спеціального дозволу (ліцензії), не маючи такого спеціального дозволу на видобуток корисних копалин місцевого значення, діючи умисно, використовуючи гусеничний екскаватор жовтого кольору марки JCB JS220LC, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив незаконний видобуток корисних копалин місцевого значення, а саме: піску в об`ємі 2 099,02 м куб, який завантажив у вантажний самоскид КАМАZ, державний номерний знак НОМЕР_2 та здійснив його переміщення на територію заводу по вул. Промисловій, 5 у м. Києві, де господарську діяльність провадить Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Бетон", керівництво якого не було обізнане про злочинні наміри ОСОБА_4 та іншого фігуранта.

Як установлено у ході досудового розслідування за наслідками проведення судово-економічної експертизи шкода, завдана внаслідок самовільного користування надрами, зокрема піску призвела до завдання державі збитків у сумі 2 292 129,00 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікованояк кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 240 КК України, а саме: незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у великому розмірі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи в порядку ст. 314 КПК України питання можливості затвердження угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За приписами ч. 2, 5 цієї ж статті угода про визнання винуватості може ініціюватися прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судове провадження на підставі угоди закінчується ухваленням вироку за наявності для цього всіх процесуальних передумов.

Заслухавши позицію прокурора, пояснення обвинуваченого і думку захисника, дослідивши обвинувальний акт, проаналізувавши угоду про визнання винуватості та перевіривши її на відповідність приписам чинного законодавства, вивчивши інші наявні матеріали, що стосуються цього кримінального провадження, суд переконався, що така угода може бути затверджена шляхом постановлення обвинувального вироку зважаючи на таке.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Угоду подано до суду в установлений процесуальним законом строк.

Потерпілі у кримінальному провадженні не визначені та згідно з поясненнями прокурора питання про визнання належної особи потерпілою внаслідок злочинних дій вирішено у іншому кримінальному провадженні, а тому питання про визначення розміру майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням наразі не постає.

Отже, законодавчих обмежень щодо можливості укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні не вбачається.

На виконання вимог ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують з відповідними процесуальними правами; цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; цілком розуміє характер обвинувачення, в якому він визнає себе винуватим; цілком розуміє вид покарання, яке буде до нього застосоване.

З метою дотримання приписів ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що укладена угода відповідає за своїм змістом вимогам ст. 472 КПК України та містить визначення сторін, які її уклали, формулювання обвинувачення і його правову кваліфікацію з зазначенням відповідної статті КК України, істотні для цього кримінального правопорушення обставини, підтвердження беззастережного визнання ОСОБА_4 своєї винуватості, його обов`язки з беззастережного визнання пред`явленого обвинувачення під час судового провадження та надання викривальних показань відносно інших осіб, узгоджене покарання - у виді позбавлення волі на строк 3 роки з можливістю звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та застосуванням приписів ч. 1 ст. 76 КК України. Також угода містить згоду обвинуваченого на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди за ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди за ст. 476 КПК України, дату укладення і підписи сторін.

Пом`якшуючою обставиною за ст. 66 КК України є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнання ним всіх обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо подій кримінальних правопорушень, у тому числі, їх часу, місця, способів учинення, повне визнання своєї винуватості.

Обтяжуючих обставин за ст. 67 КК України не встановлено.

Дійшовши таких висновків та реалізовуючи імперативні повноваження щодо призначення покарання, суд враховує той вид покарання, які узгодили сторони та зауважує, що під час розгляду було проаналізовано щирість каяття обвинуваченого та його особу, а саме: прийнято до уваги вік, стан здоров`я, осудність, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, наявність на утриманні матері похилого віку, наявність офіційної роботи як самостійного суб`єкта господарювання та реєстрації в якості фізичної особи - підприємця, напрочуд позитивні характеристики, залучення до суспільно-важливої та водночас небезпечної діяльності з виконання робіт щодо розмінування, відсутність притягнень до кримінальної відповідальності, судимостей, проголошені обіцянки щодо неповторення такого роду діянь у майбутньому.

Враховуючи викладене, суд вважає за належне затвердити угоду про визнання винуватості від 11.11.2022, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст. 65 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки, тобто в межах санкції відповідної частини зазначеної статті.

При цьому, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, у зв`язку з чим, видається за доцільне звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України, шляхом знищення частини з них та залишенню решти на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не вбачається.

Процесуальні витрати для здійснення їх розподілу судом не заявлені і як пояснив прокурор, витрати за проведення експертиз заявлятимуться до стягнення в іншому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 314, 368, 374, 394, 475КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 листопада 2022 року між прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000023 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місяця роботи.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не булоподано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Сторони кримінального провадження мають право отримати у суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вирок проголошено 22.12.2021 після виходу суду з нарадчої кімнати, видалення до якої відбулося 21.12.2022.

Суддя ОСОБА_1