Справа № 456/2323/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/982/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у кримінальному проваджені №0000840 від 27.08.2020 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 та представника потерпілого ТОВ «Перша Галицька Компанія» на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України і призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Перша Галицька Компанія» майнову шкоду в розмірі 234 361 (двісті тридцять чотири тисячі триста шістдесять одну) гривню 05 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Перша Галицька Компанія» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять) тисяч гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави 2288 (дві тисячі двісті вісімдесять вісім) гривень процесуальних витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-21/3457-ТВ від 15.03.2021р в кримінальному провадженні № 0000840 від 27.08.2020.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_6 відповідно до наказу про прийняття на роботу № 12к від 12.02.2016 прийнятий на посаду заступника директора ТзОВ «Перша Галицька Компанія» ()

У травні 2019 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_6 , який перебував на посаді заступника директора ТзОВ «Перша Галицька Компанія», будучи службовою особою та виконуючи свої організаційно-розпорядчі та адміністративні функції на об`єкті будівництва житлового багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене у великих розмірах, а саме елементів опалубки, що перебувають у власності ТзОВ «Імперіал Бізнес Груп» та які відповідно до договору оренди № 21/09 від 21.09.2016 передані у користування ТзОВ «Перша Галицька Компанія», з метою отримання прибутку, шляхом надання її в оренду фізичним та юридичним особам.

В подальшому, у травні 2019 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, не повідомивши керівництво ТзОВ «Перша Галицька Компанія» про свої злочинні наміри, у м. Стрий Львівської області, домовився із директором ТзОВ «Компанія Нові Буд» ОСОБА_10 , про надання йому в оренду елементів опалубки у кількості 500 (п`ятисот) стійок телескопічних 3,5 м. виробника «Variant», 250 (двохсот п`ятдесяти) триног виробника «Variant» та 250 (двохсот п`ятдесяти) головок корони виробника «Variant», повідомивши останньому неправдиві дані, а саме що він є власником вказаних елементів опалубки, за які згідно домовленості ОСОБА_10 повинен сплачувати щомісячну орендну плату в сумі 20 000 гривень.

Після чого, у травні 2019 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене у великих розмірах, надав усну вказівку начальнику будівельної дільниці ТзОВ «Перша Галицька Компанія» ОСОБА_11 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_6 , здійснити завантаження автомобіля ОСОБА_10 елементами опалубки, які перебували на території об`єкта будівництва ТзОВ «Перша Галицька Компанія», за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 5. В подальшому, 17.05.2019, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, за незаконною вказівкою ОСОБА_6 було завантажено елементи опалубки, а саме стійок телескопічних 3,5 м. виробника «Variant» у кількості 350 штук, вартістю за одну штуку 703 грн. 19 коп., триноги виробника «Variant» у кількості 150 штук, вартістю за одну штуку 472 грн. 94 коп. та головок корони виробника «Variant» у кількості 250 штук, вартістю за одну штуку 163 грн. 23 коп., які зберігались за адресою: АДРЕСА_2 , на автомобіль ОСОБА_10 , які останній в подальшому вивіз у м. Львів. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, 20.05.2019, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, за незаконною вказівкою ОСОБА_6 знову було завантажено елементи опалубки на автомобіль ОСОБА_10 , які зберігались за адресою: АДРЕСА_2 , а саме стійки телескопічні 3,5 м. виробника «Variant» у кількості 150 штук, вартістю за одну штуку 703 грн. 19 коп., триноги виробника «Variant» у кількості 100 штук, вартістю за одну штуку 472 грн. 94 коп., які в подальшому було вивезено ОСОБА_10 у м. Львів.

Такими діями, ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою, заволодів майном, яке передане у користування ТзОВ «Перша Галицька Компанія», спричинивши товариству майнову шкоду на загальну суму 510 637 грн. 50 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі. В решті вирок просить залишити без зміни.

Не оспорюючи кваліфікації дій ОСОБА_6 та доведеності його вини, у вчиненні інкримінованого злочину, прокурор вважає, що вирок суду є незаконним, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що в ході судового розгляду судом не встановлено жодної обставини, визначеної ст. 66 КПК України, як такої, що пом`якшує покарання.

Поряд з цим вказує, що ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду не визнав, при цьому повідомив інші обставини вчинення кримінального правопорушення, які спростовуються дослідженими судом доказами та не узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_6 не відшкодував завдану ним шкоду.

Також судове рішення оскаржив обвинувачений ОСОБА_6 . В апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.190 КК України закрити.

Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим за результатами неповного судового розгляду, висновки суду, викладені в такому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, висновки суду зроблені на основі неповного судового розгляду та з покладенням в основу обвинувального вироку неналежних доказів сторони потерпілого.

Вказує, що суду не було подано оригіналів документів, копіями яких сторона потерпілого доводила належність їй елементів опалубки, які, на її думку, привласнені обвинуваченим. Зокрема, оригіналу товарного чеку №04/16 від 12.04.2016, про наявність якого суд запитував на допиті у директора ТОВ «Перша Галицька Компанія» ОСОБА_12 , який сказав що пошукає оригінал, проте так його й не подав. Після чого суд до цього питання не повертався.

На думку обвинуваченого, судом не встановлено елементи складу кримінального правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України. Судом у рішенні неодноразово вказується про заволодіння обвинуваченим майном шляхом зловживання довірою, проте у вироку не мотивовано чиєю саме довірою, в чому саме таке зловживання полягало та в яких діях виразилося, і на чому базувалися довірливі відносини. Висновок суду про «зловживання довірою» не підтверджується жодним доказом.

Стверджує, що суд першої інстанції невірно оцінив докази-показання свідків, вважає, що судом першої інстанції безпідставно було надано перевагу показанням свідка ОСОБА_13 , зазначає, що судом було порушено норми процесуального права так як ним було прийнято від свідка ОСОБА_12 показання з чужих слів ( ОСОБА_14 ) при тому що сам ОСОБА_15 теж був допитаний як свідок й не підтвердив сказаного ОСОБА_16 , однозначно давши протилежну відповідь. Вказує, що це свідчить про покладення в обґрунтування винуватості ОСОБА_17 припущень, що є порушенням положень Конституції України та кримінального процесуального законодавства.

Обвинувачений звертає увагу суду на те, що вироком суду вказується ряд обставин, які не підтверджені жодними доказами, зокрема щодо усної вказівки від ОСОБА_6 виконробу ОСОБА_11 завантажити риштуванням автомобіль Булича, щодо вивезення риштувань, яке не зафіксоване на фото-/відеодоказах, щодо не встановлення того, яка саме опалубка знаходилась на будівельному об`єкті по АДРЕСА_2 , в якій кількості, яких характеристик та чийого виробництва. ОСОБА_6 зазначає, що висновок про те, що опалубка, яка за словами ОСОБА_12 була куплена ним у 2016 році, та опалубка, яку було вилучено під час обшуку 29.08.2020 на території свідка ОСОБА_18 , є однією і тією ж, - зроблено лише на основі того, що частина елементів цієї опалубки була синього кольору.

Наголошує увагу, що у грудні 2019 року, тобто вже після подій, що ставляться у вину ОСОБА_19 , ТОВ «Перша Галицька Компанія» проводила інвентаризацію, за результатами якої нестач опалубки не виявлено. Судом першої інстанції було задоволено клопотання ОСОБА_17 про долучення таких документів від 09.12.2019 до матеріалів справи та вказано, що суд надасть їм оцінку в нарадчій кімнаті. Однак обвинувачений зазначає, що у вироку про ці докази навіть не згадується.

Вказує на суперечність між собою висновків суду, викладених у спірному вироку, щодо характеристик та ідентифікації предмету кримінального правопорушення, в якому він обвинувачений, посилаючись на показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 .

Обвинувачений вважає, що судом було прийнято очевидно необґрунтований висновок експерта, в якому вартість риштування істотно завищена, на основі якого з обвинуваченого визначено стягнути розмір шкоди за цивільним позовом.

Зазначає, що суд порушив принцип повноти судового розгляду та з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, для правильного прийняття рішення, коли відмовив в задоволенні клопотання про витребування із Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області матеріалів кримінального провадження №0000036 від 26.01.2022 про крадіжку із того ж будівельного майданчика, де заявником є допитаний в цій справі свідок ОСОБА_11 .

Разом з апеляційною скаргою обвинувачений ОСОБА_6 подав клопотання, в якому просить витребувати із Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області матеріали кримінального провадження №0000036 від 26.01.2022 для дослідження апеляційним судом.

Вирок суду також оскаржив представник потерпілого ТОВ «Перша Галицька Компанія» адвокат ОСОБА_9 . В апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі, та стягнути з ОСОБА_6 судові (процесуальні) витрати на правову допомогу на користь потерпілого в суді першої інстанції в розмірі 30000, грн. В решті вирок залишити без змін. Вирішити питання судових витрат потерпілого в суді апеляційної інстанції.

Не оспорюючи кваліфікації дій ОСОБА_6 та доведеності його вини, у вчиненні ним інкримінованого йому злочину, вважає вирок суду незаконним, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що в ході судового розгляду судом не встановлено жодної обставини, визначеної ст. 66 КПК України, як такої, що пом`якшує покарання.

Зазначає, що ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду не визнав, при цьому повідомив інші обставини вчинення кримінального правопорушення, які спростовуються дослідженими судом доказами та не узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не відшкодував завдану ним шкоду.

Водночас представник потерпілого не погоджується з вироком суду в частині розміру присуджених процесуальних витрат на правову допомогу потерпілому.

Апеляційні доводи обґрунтовує це тим, що у справі відбулося 13 судових засідань. Робочим місцем адвоката є м. Львів, а суд розглядав справу у м. Стрий, тобто відстань від робочого місця адвоката до суду понад 80 км. Крім того, адвокат не лише підготував цивільний позов у справі, а також здійснював представництво потерпілого на досудовому слідстві, зокрема, подавав клопотання, надавав докази, був допитаний як представник потерпілого, знайомився з матеріалами кримінального провадження у складі 3 томів на понад 700 аркушах, здійснив повне сканування матеріалів справи для використання останніх при підготовці до судового розгляду обвинувального акту.

Вважає, що гонорар адвоката в сумі 30000,00 грн за весь об`єм проробленої ним роботи та витраченого часу є співмірним та розумним.

Вказує, що ОСОБА_6 отримав копію заяви про розподіл судових витрат завчасно, в червні 2022 року, клопотання чи заяви про зменшення розміру процесуальних витрат не подавав.

Разом з тим зазначає, що попередній розрахунок судових витрат потерпілого на правову допомогу в суді апеляційної інстанції становить 20000,00 грн. Підтверджуючі документи будуть надані в строки, визначені КПК та ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_7 просив апеляційну скарги прокуратури та представника потерпілого задоволити, а апеляційну скарги обвинуваченого залишити без задоволення.

Представник потерпілого ОСОБА_9 свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокуратури підтримав та просив задоводити та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 апеляційні скарги прокуратури та представника потерпілого заперечили, просили залишити їх без задоволення, а апеляційну скаргу обвинуваченого задоволити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокуратури та апеляційну скаргу представника потерпілого та заперечив доводи апеляційної скарги обвинуваченого, виступ представника потерпілого, який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, виступи обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечили щодо задоволення апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вимогами пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, крім того, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Таким чином, судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Проте в ході судового розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримався з огляду на наступне.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайським шляхом), у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_6 суд першої інстанції покликається на досліджені в судовому засіданні докази: показаннями представника потерпілого ОСОБА_22 , показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , копією Наказу по підприємству ТзОВ «Перша Галицька Компанія» № 12к від 12.02.2016р. (а.с. 88-89), заявою ОСОБА_22 від 26.08.2020р., на ім`я начальника Стрийського ВП ГУНПу Л/о (т.1 а.с. 75), витягом з ЄРДР за №0000840 від 27.08.2020 року (т.1 а.с. 74), бухгалтерською довідкою № 6 від 16.09.2016р. по ТзОВ «Імперіал Бізнес Груп», довідкою ТзОВ «Імперіал Бізнес Груп» № 01-15/09/20 від 15.09.2020, договором оренди № 21/09 від 21.09.2016р. (т. 1 а.с. 124, 135), копією розписки від 22.05.2019р. (т.1 а.с. 123), договором оренди № 21/09 від 21.09.2016р. (т.1 а.с. 78-84), копією розписки від 22.05.2019р. (т. 1 а.с. 96-98), дублікатами квитанцій «ПриватБанк» (т.1 а.с. 97, 151-173); звіряльною відомістю результатів інвентаризації необоротних активів по ТзОВ «Перша Галицька Компанія» від 19.08.2020р. (т. 1 а.с. 86), довідкою ТзОВ «Перша Галицька Компанія» №01-19/08/20 від 19.08.2020р. (т.1 а.с. 90), протоколом обшуку від 29.08.2020р. (т. 1 а.с. 91-93), протоколом обшуку від 29.08.2020р. (т. 1 а.с. 91-93), протоколом огляду предметів від 29.09.2020р. (т.1 а.с. 94), рапортом старшого о/у СКП Стрийського ВП ОСОБА_25 з фототаблицею до нього ( т 1 а.с. 99-106), протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_18 від 14.09.2020 (т 1 а.с.119-122), протоколом огляду місця події від 08.09.2020р. з фототаблицею до нього (т. 1 а.с.107-118), протоколом огляду предмету від 29.03.2021р. з фототаблицею до нього (а.с. 185-191 т 1), оглянутим в судовому засіданні місцевого суду оригіналом паперового журналу в обгортці жовтого кольору, яким повністю підтверджена інформація, відмічена в протоколі огляду предмету від 29.03.2021р, висновком експерта №СЕ-19/114-21/3457-ТВ від 15.03.2021р (т. 1 а.с. 176-184), протоколом виїзного судового засідання від 20.07.2022 (а.с.202 т.2).

Однак, колегія суддів вважає, що поза увагою суду першої інстанції залишились недослідженими докази, які мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 впродовж розгляду справи в суді першої інстанції стверджував, що не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В обґрунтування таких доводів у суді першої інстанції обвинуваченим заявлялось клопотання про витребування зі Стрийського РУП ГУНП у Львівській області матеріалів кримінального провадження №0000036, за ознаками ч.1 ст.185 КК України, з тих підстав, що вказане кримінальне провадження може містити докази про обставини, які стосуються кримінального провадження №0000840 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст.190 КК України, оскільки в обох кримінальних провадженнях об`єктом посягання є опалубка, яка знаходилася за адресою проведення будівництва ТзОВ «Перша Галицька Компанія» (вул.Шевченка,5, м.Стрий). Однак, ухвалою суду першої інстанції від 22.09.2022 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, з тих підстав, що обвинуваченим не доведено обставини, передбачені ст.163 КПК України.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказала, що матеріали кримінального провадження №0000036 про крадіжку з будівельного майданчика по АДРЕСА_2 , де заявником є допитаний у цій справі свідок ОСОБА_11 , містять документи про інвентаризацію від 09.12.2019 за результатами якої нестачі елементів опалубки не встановлено, що, на думку захисту, свідчить на користь обвинуваченого.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що відмовивши в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про витребування матеріалів кримінального провадження №0000036 зі Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, місцевий суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки не перевірив та не встановив чи мають відношення наявність або відсутність фактів та обставин встановлених у вище вказаному кримінальному провадженні до кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст.190 КК України.

Крім цього, необхідно звернути увагу на те, що метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку відповідно до вимогст.368 КПК України, а досягнення правосуддя, в зв`язку з чим суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

В порушення вищезазначених вимог, суд першої інстанції залишив поза увагою доводи, наведені обвинуваченим ОСОБА_6 , зокрема не надав оцінку копії акта Інвентаризації товарів ТзОВ «Перша Галицька компанія» на складі №01 від 09 грудня 2019 року (а.с.132 т.2) та акта Інвентаризації товарів ТзОВ «Перша Галицька компанія» на складі №01 від 17 серпня 2020 року (а.с.87т.1), які не узгоджуються між собою.

Так, з копії акта про Інвентаризацію товарів ТзОВ «Перша Галицька компанія» на складі №01 від 09 грудня 2019 року (а.с.132 т.2), вбачається, що станом на 09.12.2019, фактична кількість товару наявного на складі (стійка телескопічна 3,5 м 1980 шт., тренога 993 шт., головка корона 1421 шт., фанера ламінована 2,50*1,25*0,021м -637 шт., балки двотарові 2,40…3,90м 2928 шт.), відповідає кількості товару за обліком станом на 09 грудня 2019 року.

Водночас, згідно акта Інвентаризації товарів ТзОВ «Перша Галицька компанія» на складі №01 від 17 серпня 2020 року (а.с.87т.1) кількість товару за обліком не відповідає фактичній кількості товару наявного на складі №01 станом на 17.08.2020. Зокрема, за обліком кількість стійки телескопічної 3,5 м 1980 шт., а фактична кількість становить 1480 шт., за обліком кількість треноги 993 шт., а фактична кількість 743 шт., за обліком кількість головки корони 1421 шт., а фактична кількість 1171 шт. Відтак, як на доказ доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, суд послався на звіряльну відомість результатів інвентаризації необоротних активів по ТзОВ «Перша Галицька Компанія» від 19.08.2020р., за результатами якої встановлено нестачу: стійок телескопічних 3,5м 500 шт; треног 250 шт; головок корони - 250 шт. (т. 1 а.с. 86).

Апеляційний суд звертає увагу, що в акті Інвентаризації товарів ТзОВ «Перша Галицька компанія» на складі №01 від 17 серпня 2020 року (а.с.87т.1) та у звіряльній відомості результатів інвентаризації необоротних активів по ТзОВ «Перша Галицька Компанія» від 19.08.2020р., яку суд використав як доказ, відсутній підпис Голови інвентаризаційної комісії ОСОБА_11 .

Попри неузгодженість вище вказаних Актів інвентаризації, та відсутність підпису Голови інвентаризаційної комісії ОСОБА_11 в акті Інвентаризації товарів ТзОВ «Перша Галицька компанія» на складі №01 від 17 серпня 2020 року (а.с.87т.1) та у звіряльній відомості результатів інвентаризації необоротних активів по ТзОВ «Перша Галицька Компанія» від 19.08.2020р., суд першої інстанції не вжив усіх можливих заходів для перевірки вказаних документів на предмет достовірності та належності, зокрема не допитав з приводу цих обставин осіб, які брали участь у складанні вище зазначених документів, не з`ясував причини не підписання документів ОСОБА_11 та з врахуванням зазначених обставин не надав належну оцінку вказаним доказам у судому рішенні.

Крім того, у вироку не обґрунтовано та не наведено переконливих мотивів, з яких суд надав перевагу одним доказам та відкинув інші.

За наведених обставин, зазначенні порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом п.3 ч.1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального закону є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Враховуючи допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законний, обґрунтований та вмотивований вирок, що унеможливлює, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, перевірку цих обставин судом апеляційної інстанції, а тому колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно дослідити наведені в ухвалі обставини, перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційних скаргах, та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 та представника потерпілого ТОВ «Перша Галицька Компанія» на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:

Маліновська-Микич О.В. ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_26