єдиний унікальний номер справи 546/322/21
номер провадження 1-кп/546/5/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурорки ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2021 року за № 0000149 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не є особою з інвалідністю, раніше судимого:

28.01.2004 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 27, ч.2 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі;

12.04.2005 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.5 ст. 185 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією ј частини майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 4 роки 6 місяців за вироком від 28.01.2004. Звільнений 01.11.2011 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 24.10.2011 умовно достроково на невідбутий строк 2 роки 10 місяців 25 днів;

22.10.2019 Полтавськими районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 292, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:
25 лютого 2021 року близько 17 години 25 хвилин ОСОБА_5 на автомобілі ВАЗ 21130, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», приїхав до земельної ділянки на 172 км автодороги Н-31 Дніпро Царичанка Кобеляки Решетилівка поблизу с. Шкурупіївка Полтавського району Полтавської області з метою крадіжки дизельного палива з техніки ПРЕДСТАВНИЦТВА «ОНУР ТААХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливий мотив, маючи єдиний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу з паливного баку екскаватора «SOMITOMO SH 490LHD» , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ПРЕДСТАВНИЦТВУ «ОНУР ТААХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ», намагався викрасти дизельне пальне у загальній кількості 27 літрів, вартістю відповідно до довідки 464,40 грн, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі у зв`язку із тим, що був виявлений на місці вчинення злочину працівниками охорони.

Таким чином ОСОБА_5 своїми злочинними діями намагався заподіяти ПРЕДСТАВНИЦТВУ «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ» матеріальні збитки на суму 464,40 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою судді від 05.04.2021 призначене підготовче судове засідання на 12 травня 2021 року.

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року за клопотанням прокурора до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком 60 діб з 16 травня 2021 року до 14 липня 2021 року.
14 липня 2022 року було призначено судовий розгляд кримінального провадження.
Ухвалою суду від 21.11.2022 залучено до участі у справі захисника через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області.

12 грудня 2022 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст. 71 КК України йому буде призначене покарання за сукупністю вироків у виді 6 років позбавлення волі.
У судовому засіданні 12 грудня 2022 року прокурорка ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання згідно умов угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні 12.12.2022 пояснив, що визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_7 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
З огляду на положення ст. 12 КК Україникримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, віднесене до нетяжких злочинів. Також, представником потерпілого ОСОБА_4 прокурору було подано заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 3 ст. 394, ч. 3 ст. 424 та ч. 4 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що представник потерпілого ОСОБА_4 на стадії судового провадження подав письмову заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів.
Суд не погоджується із зазначеною в угоді про визнання винуватості обставиною, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості, з таких підстав.
Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.
У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19) .
Водночас в ході судового розгляду обвинувачений заперечував вчинення ним кримінального правопорушення, заявляв клопотання про виклик свідка на підтвердження своїх доводів.
Отже в даному випадку суд не може визнати щире каяття, як обставиною, яка пом`якшує покарання.
З цих же підстав суд не вважає обставиною, яка пом`якшує покарання, яка зазначена в угоді про визнання винуватості, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 не сприяв розкриттю кримінального правопорушення, оскільки він був безпосередньо затриманий під час вчинення злочину та жодних активних дій для розкриття злочину він не вчиняв.
Проте суд вважає, що умови вказаної угоди, в тому числі в частині призначення покарання загалом відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, тому підстав для відмови в її затвердженні суд не вбачає.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся. З урахуванням цього суд вважає за необхідне роз`яснити положення ч. 7 ст. 128 КПК України про те, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

З обвинуваченого, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1634,50 грн.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне скасувати арешт на: автомобіль марки ВАЗ 211130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Автокредит Плюс»; пусті каністри ємкістю 20 літрів у кількості 8 штук та ємкістю 30 літрів у кількості 4 штуки; дві каністри ємкістю 20 літрів кожна із заповненою рідиною зовні схожою на дизельне паливо; автомобільний акумулятор жовтого кольору марки «FORSE» 60 Ah № ; шланг гумовий з насосом та електрокабелем до нього та механічним краном; зразок палива із бензобака який поміщений в полімерну пляшку об`ємом 1,5 літри, який накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 березня 2021 року.

На підставі викладеного, та керуючись Кримінальним кодексом України, ст. 314, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Затвердити угоду від 12 грудня 2022 року по кримінальному провадженню № 0000149 про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднати невідбуту частину покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 22.10.2019, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання в виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня затримання для супроводження до установи відбуття покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 березня 2021 року на автомобіль марки ВАЗ 211130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Автокредит Плюс», пусті каністри ємкістю 20 літрів у кількості 8 штук та ємкістю 30 літрів у кількості 4 штуки; дві каністри ємкістю 20 літрів кожна із заповненою рідиною зовні схожою на дизельне паливо; автомобільний акумулятор жовтого кольору марки «FORSE» 60 Ah № ; шланг гумовий з насосом та електрокабелем до нього та механічним краном; зразок палива із бензобака який поміщений в полімерну пляшку об`ємом 1,5 літри.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: автомобіль марки ВАЗ 211130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Автокредит Плюс», повернути власнику ТОВ «Автокредит Плюс»; дві каністри ємкістю 20 літрів кожна із дизельним паливом об`ємом 27 літрів, які знаходяться на зберіганні у представника потерпілого ПРЕДСТАВНИЦТВА «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ» ОСОБА_4 ,залишити у володінні потерпілого; паливо із бензобака, яке поміщене в полімерну пляшку об`ємом 1,5 літри та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути потерпілому, а полімерну пляшку об`ємом 1,5 літри - знищити; пусті каністри ємкістю 20 літрів у кількості 8 штук та ємкістю 30 літрів у кількості 4 штуки, автомобільний акумулятор жовтого кольору марки «FORSE» 60 Ah № , шланг гумовий з насосом та електрокабелем до нього та механічним краном, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати, понесені на залучення експерта в сумі 1634 гривні 50 копійок.

Вирок може бути оскаржений лише з підстав передбачених частиною 4 статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1