Справа № 442/7303/22
Провадження № 1-в/442/7/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в режимі відеоконференції з ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого 18.11.2013 Дніпровським районним судом міста Києва за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 захисника засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Клопотання мотивує тим, що вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 18.11.2013 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання у відповідності до ст..70 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У березні 2022 року ОСОБА_4 був затриманий після того, як покинув м.Київ, тікаючи від війни, на КПП у м.Львові у зв`язку з виконанням вироку.

Вважає, що строки давності по виконання вироку минули, оскільки з дня набрання чинності обвинувальним вироком такий не було виконано в строк 5 років, а тому ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримали. Останній пояснив, що він працював у м.Києві, а проживав у свого брата в Борисполі і йому не було відомо про те, що він перебуває у розшуку. Під час зачитання вироку у суді його не було.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ОСОБА_4 перебував у розшуку, оскільки ухилявся від виконання вироку, а тому вказане клопотання є безпідставним.

Вислухавши учасників судового процесу, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 18.11.2013, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та призначено йому покарання на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів у виді двох років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду; строк відбуття покарання рахувати з часу затримання.

З розпорядження судді Дніпровського районного суду м.Києва видно, що вказаний вирок набрав законної сили 12.02.2014.

Згідно з протоколом затримання особи, ОСОБА_4 затриманий 15.03.2022.

Як вбачається з довідки від 25.03.2022 та з вимоги Дніпровського управління ГУ МВС України в м.Києві від 16.03.2016, ОСОБА_4 перебував у державному розшуку: зник 18.11.2013, розшукова справа №044029 від 17.10.2015.

У пункті 3 ч.1 ст.80 КК України визначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин.

Згідно з частиною 3 статті 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Отже встановлено, що обвинувальний вирок відносно ОСОБА_4 набрав чинності 12.02.2014, проте, не виконувався у зв`язку зі зникненням засудженого, внаслідок чого з 17.10.2015 проводилися розшукові дії з метою встановлення місцязнаходження останнього. А 15.03.2022 ОСОБА_4 затримано на виконання вказаного вироку. Відтак, перебіг давності виконання обвинувального вироку зупинився 17.10.2015, оскільки засуджений ухилявся від відбування покарання та був оголошеним в розшук, і лише з 15.03.2022 перебіг давності відновився (з дня затримання засудженого). При цьому, у такому разі строки давності подвоюються, що безперечно виключає закінчення строку давності виконання вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 18.11.2013, яким засуджено ОСОБА_4 , та свідчить про відсутність підстав, передбачених ст.80 КК України, для звільнення його від відбування покарання за цим вироком.

Керуючись ст.80 КК України, ст.539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку - відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню до Львівського апеляційного суду впродовж семи днів з часу її проголошеня.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 06.02.2023

Суддя ОСОБА_1