УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року

м. Київ

справа № 337/3528/19

провадження № 51-1021ск20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2022 року,

встановив:

Ленінський районний суд м. Запоріжжя ухвалою від 07 листопада 2022 року задовольнив клопотання прокурора та продовжив запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 до 05 січня 2023 року включно.

Не погоджуючись з указаним рішенням місцевого суду, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 оскаржили його до апеляційного суду.

Запорізький апеляційний суд ухвалою від 01 грудня 2022 року залишив рішення місцевого суду стосовно ОСОБА_4 без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у порядку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Незважаючи на те, що Верховний Суд в ухвалі від 13 лютого 2023 року вказав,

що згідно з приписами ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку, обвинувачений у межах строку, встановленого на касаційне оскарження, повторно звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку того самого судового рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПКсуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

При цьому, неспроможними є доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , який стверджує, що оскаржує не вищевказане рішення апеляційного суду, а склад суду, який його ухвалив, тим самим ставить під сумнів законність ухвали Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2022 року, оскільки вважає, що вона постановлена колегією суддів, яка не мала права переглядати рішення місцевого суду щодо законності продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження. Тобто, обвинувачений повторно оскаржує саме ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2022 року, що, як зазначалося, не може бути оскаржена у касаційному порядку згідно з приписами

ч. 5 ст. 422-1 КПК.

З огляду на викладене, враховуючи, що обвинувачений повторно оскаржує судове рішення, яке не може бути оскаржене в касаційному порядку, колегія суддів вважає,

що ОСОБА_4 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 грудня

2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3