Справа № 629/1593/21
В И Р О К
іменем України
07 листопада 2022 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000128, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лозова, Харківської обл., громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 30 листопада 2020 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Герсеваново, Лозівського р-ну, Харківської обл., громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 16 липня 2020 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 06 жовтня 2020 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області (з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року) за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, вирок Лозівського міськрайонного суду від 16 липня 2020 року виконувати самостійно;

зареєстрованого та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
28 липня 2020 року, близько 22:00 год., ОСОБА_4 перебував у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де помітив відчинені двері квартири АДРЕСА_5 , після чого у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , реалізовуючи вказаний злочинний умисел, діючи із корисливого мотиву та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, через двері проник у приміщення зазначеної квартири, де діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки Meizu С9 Pro (Flyme OSa) 32GB чорного кольору, вартістю 1215 грн., що належить ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки у розмірі 1215 грн.

Окрім цього, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_4 , спільно із раніше йому знайомим ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставин, помітили неподалік будівлі Лозівського міського центру молоді розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1, б. 4А, металеву плиту, масою 188 кг, вартістю 770 грн. 80 коп., яка належить ОСОБА_10 , після чого у них виник спільний умисел на таємне викрадення вказаної плити і вони вступили у попередню змову на його вчинення.

Реалізовуючи вказаний спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому, і бажаючи їх настання, діючи із корисливого мотиву та з метою обернення чужого майна на свою користь, 02 вересня 2020 року близько 02:30 год., ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 прийшли до будівлі Лозівського міського центру молоді розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1, б. 4А, взявши з собою металевий візок, де таємно викрали, а саме помістили на візок, металеву плиту, масою 188 кг, що була розміщена поруч вказаної будівлі, після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки у розмірі 770 грн. 80 коп.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини вчинення інкримінованих йому злочинів і свою вину у їх вчиненні визнав повністю. Показав, що 28 липня 2020 року він був у свого товариша у будинку АДРЕСА_6 . Коли вийшов від того і спускався сходами, смикнув ручку однієї із дверей, яка виявилася відчиненою. Він вирішив вчинити крадіжку якогось майна із квартири і зайшов всередину. Переконався, що господарі квартири спали і його ніхто не бачить. Взяв з полиці мобільний телефон «Мейзу» і вийшов з квартири. Мобільний телефон заклав в ломбард десь за 1000 грн. Отримані гроші витратив на власні потреби. Окрім цього, станом на 01-02 вересня 2020 року вони він мешкав у свого товариша ОСОБА_11 . Ввечері 01 вересня вони поверталися додому та побачили біля міського центру молоді металеву плиту. Він запропонував ОСОБА_12 цю плиту здати на металобрухт, на що той погодився. Приблизно о 2 годині ночі вони взяли металевий візок, пішли до міського центру молоді, переконалися, що їх ніхто не бачить, завантажили вищевказану плиту на візок та відвезли її на пункт прийому металобрухту, де здали десь за 540 грн. Отримані кошти витратили на власні потреби. У вчиненому розкаюється і просить суворо не карати.

ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтвердив фактичні обставини вчинення інкримінованого йому злочину і свою вину у його вчиненні визнав повністю. Показав, що станом на 01-02 вересня 2020 року вони у нього мешкав його товариш ОСОБА_13 . Ввечері 01 вересня вони поверталися додому та побачили біля міського центру молоді металеву плиту. ОСОБА_14 запропонував йому цю плиту здати на металобрухт, на що він погодився. Приблизно о 2 годині ночі вони взяли металевий візок, пішли до міського центру молоді, переконалися, що їх ніхто не бачить, завантажили вищевказану плиту на візок та відвезли її на пункт прийому металобрухту, де здали десь за 540 грн. Отримані кошти витратили на власні потреби. У вчиненому розкаюється і просить суворо не карати.

Крім визнання своєї вини в інкримінованих злочинах та підтвердження їх фактичних обставин, винуватість як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За епізодом 28 липня 2020 року:
Згідно заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 вересня 2020 року, ОСОБА_9 просить притягнути до кримінальної відповідальності малознайомого їй чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який в ніч з 28 на 29 липня шляхом проникнення в її квартиру скоїв крадіжку її телефону Мейзу, чорного кольору, чим спричинив їй шкоду на суму 1500 грн.

У відповідності до протоколу огляду місця події, 10 вересня 2020 року в період часу з 13 год. 40 хв. до 14 год. 20 хв., оглянуто місце події, яким є квартира АДРЕСА_7 .

За інформацією ПТ «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» І КОМПАНІЯ», 30 липня 2020 року ОСОБА_16 отримував у товаристві фінансовий кредит під заставу мобільного телефону Meizu С9 Pro (Flyme OSa) 32GB.

18 листопада 2020 року за протоколом огляду предмету оглянуто та вилучено добровільно виданий ОСОБА_17 Meizu С9 Pro (Flyme OSa) 32GB, який був придбаний ним в ломбарді.

Постановою від 18 листопада 2020 року вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом.

У відповідності до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-20/22954-ТВ від 05 січня 2021 року, ринкова вартість мобільного телефону «Meizu С9 Pro 3/32GB» без урахування вартості комплектувальних пристроїв, без пошкоджень, в технічно справному стані, на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на 28 липня 2020 року, становить 1215 грн.

За епізодом 02 вересня 2020 року:
Згідно заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04 вересня 2029 року, ОСОБА_10 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих йому осіб, які в ніч на 2 вересня 2020 року таємно з подвір`я Центру молоді викрали металеву плиту розміром приблизно 100х60 см та вагою приблизно 200 кг, чим нанесли матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

У відповідності до протоколу огляду місця події, 04 вересня 2020 року в період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв. оглянуто ділянку місцевості біля адміністративної будівлі «Центру молоді», яка розташована за адресою: м. Лозова, м-н 1, б. 4А. Ліворуч від входу до будівлі виявлено осип корозії металу коричневого кольору.

За заявою ОСОБА_18 19 жовтня 2020 року оглянуто та вилучено добровільно виданий останнім металевий виріб з листового металу розмірами 120х65 см, товщиною 60 мм та вагою 188 кг, який за слів останнього він придбав у невідомого чоловіка.

Постановою слідчого від 19 жовтня 2020 року вилучений металевий виріб визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 .

Згідно протоколу огляду предмету, 21 жовтня 2020 року оглянуто та вилучено наданий потерпілим диск для лазерних систем зчитування з записом із камери відеоспостереження будівлі «Центру молоді», на якому зафільмовано, як 02 вересня 2020 року близько 02:57 год. двоє осіб чоловічої статі перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_8 , піднімають металеву плиту, яку вантажать на металеву тачку та зникають з поля зору об`єктиву камери.

Постановою слідчого від 21 жовтня 2020 року вилучений диск для лазерних систем зчитування визнаний речовим доказом.

У відповідності до висновку судової товарознавчої експертизи № 6/2651/СЕ-20 від 24 листопада 2020 року, ринкова вартість брухту чорного металу масою 188 кг. станом на момент скоєння правопорушення становить 770 грн. 80 коп.

За протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 листопада 2020 року, свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як осіб, котрі на початку вересня за адресою: АДРЕСА_9 , продали йому металеву плиту.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , 17 березня 2021 року останній показав місце механізм вчинення ним крадіжки металевої плити.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 у вчиненні злочинів в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 :

- за епізодом 28 липня 2020 року - за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло;

- за епізодом 02 вересня 2020 року - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікую дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є відповідно тяжким та середньої тяжкості умисними, корисливими, закінченими злочинами, обставини вчинення кримінальних правопорушень, роль обвинуваченого у вчиненні злочину групою осіб, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушень, вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілих, той факт, що викрадене потерпілим повернуте, але не внаслідок дій обвинуваченого, наявність в діяннях ОСОБА_4 за обома злочинами декількох кваліфікуючих однак, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, має зареєстроване і постійне місце проживання, де характеризується задовільно, не має постійного джерела доходу, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на наркологічному обліку з приводу синдрому залежності від опіоїдів, препаратів коноплі із шкідливими наслідками, потребує огляду лікаря нарколога.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

Визначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є середньої тяжкості умисним, корисливим, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, роль обвинуваченого у вчиненні злочину групою осіб, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушень, вартість майна, яке було предметом злочинного посягання, та його значимість для потерпілого, той факт, що викрадене потерпілому повернуте, але не внаслідок дій обвинуваченого, наявність в діяннях ОСОБА_5 декількох кваліфікуючих однак, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, новий злочин вчинив в період іспитового строку, має зареєстроване і постійне місце проживання, де характеризується позитивно, не має постійного джерела доходу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного, з урахуванням стійкої асоціальної поведінки характеристики особи обох обвинувачених, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення як ОСОБА_19 , так і ОСОБА_5 , та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання лише у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України обом обвинуваченим за кожен із злочинів, оскільки підстави для призначення останнім покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення кожного з обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.
Покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень піддягає призначенню ОСОБА_4 з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.
До матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року, якими ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України засуджено до 4 років позбавлення волі.
Злочини за цим вироком вчинені ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку. Таким чином, покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за попереднім вироком підлягає призначенню ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань. Окрім цього, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, підлягає зарахуванню покарання, відбуте частково за попереднім вироком, у зв`язку з чим початок строку відбування покарання ОСОБА_4 підлягає обраховуванню відповідно до вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року.
Щодо визначення остаточного покарання ОСОБА_20 , суд враховує, що останній 16 липня 2020 року засуджений Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Окрім цього 06 жовтня 2020 року ОСОБА_5 засуджений Лозівським міськрайонним судом Харківської області (з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року) за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, а вирок Лозівського міськрайонного суду від 16 липня 2020 року постановлено виконувати самостійно.
Злочин за цим вироком вчинено ОСОБА_20 02 вересня 2020 року, тобто після постановлення вироку 16 липня 2020 року і до постановлення вироку 06 жовтня 2020 року.
При цьому, за вироком від 06 жовтня 2020 року злочин було вчинено ОСОБА_21 29 березня 2020 року.
За законодавчими умовами застосування покарання за сукупності кримінальних правопорушень та сукупності вироків, суд дійшов висновку, що спочатку підлягає призначенню покарання за сукупності вироків цього і Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 липня 2020 року в порядку ст. 71 КК України, а лише після цього за сукупності кримінальних правопорушень за цим вироком та за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 жовтня 2020 року в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки за іншого підходу (спочатку за сукупністю кримінальних правопорушень, а лише потім за сукупністю вироків) буде призначатися покарання за сукупністю вироків зокрема і за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку (29 березня 2020 року), що прямо суперечить вимогам частини 1 ст. 71 КК України, за якими покарання за сукупністю вироків призначається лише в тому разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.
Окрім цього, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, підлягає зарахуванню покарання, відбуте частково за попереднім вироком, у зв`язку з чим початок строку відбування покарання ОСОБА_5 підлягає обраховуванню відповідно до вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 жовтня 2020 року.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу обом обвинуваченим до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що останні утримуються під вартою на виконання попередніх вироків суду, якими їх було засуджено до позбавлення волі і запобіжні заходи останнім не обиралися. З огляду на викладене, обидва обвинувачені підлягають тимчасовому залишенню в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор № 27» до набрання вироком законної сили в порядку п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів. При цьому, судові витати за епізодом 28 липня 2020 року (326,90 грн.) підлягають стягненню лише з ОСОБА_4 , а за епізодом 02 вересня 2020 року з обох обвинувачених в рівних частках (490,35 / 2 = 245,17 грн.).
Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складення призначених покарань, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання зазначеного покарання та покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати відповідно до вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року.

До набрання вироком законної сили тимчасово залишити ОСОБА_4 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор № 27» в порядку п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрата на залучення експертів в загальному розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 07 (сім) копійок.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково у виді 2 (двох) років позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 липня 2020 року і призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання зазначеного покарання та покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 жовтня 2020 року остаточно призначити ОСОБА_5 до відбування покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати відповідно до вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 жовтня 2020 року.

До набрання вироком законної сили тимчасово залишити ОСОБА_11 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор № 27» в порядку п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_11 судові витрата на залучення експерта в розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 17 (сімнадцять) копійок.

Речові докази:

-металеву плиту, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_22 , залишити останньому, скасувавши арешт, накладений на неї ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 жовтня 2020 року (справа № 629/4841/20, провадження № 1-кс/629/949/20);

-диск для лазерних систем зчитування з записом із камер відеоспостереження «Центру молоді», залишити в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон Meizu С9 Pro (Flyme OSa) 32GB, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити останній, скасувавши арешт, накладений на неї ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 листопада 2020 року (справа № 629/5388/20, провадження № 1-кс/629/1007/20);

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

07.11.2022