Єдиний унікальний № 744/899/22
Провадження № 1-кп/744/23/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000335 від 23.10.2021 у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Голубече Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , за відомостями обвинувального акта раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

До Семенівського районного суду Чернігівської області з Новгород-Сіверської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України.

За обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що «23.10.2021, близько 00 год. 01 хв., знаходячись на ґанку комунального закладу «Семенівський міський будинок культури» Семенівської міської ради, що за адресою: вул. Червона площа, 7, м. Семенівка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, у присутності відвідувачів указаного закладу, розуміючи, що перебуває у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в ігноруванні існуючих правил поведінки та співжиття у суспільстві, зухвало-зневажливому та презирливому відношенні до норм суспільної моралі, бажанні показати свою винятковість та неповагу до людської гідності, самоствердитися за рахунок приниження осіб у присутності інших громадян, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, що проявилося в умисному та безпричинному застосуванні до неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильства із заподіянням йому побоїв, підійшов до останнього та, за відсутності зовнішнього приводу, вдарив правою ногою у область тулуба, завдавши йому фізичний біль. Після чого, не бажаючи припинити свої протиправні дії, зважаючи на відсутність із боку ОСОБА_8 будь-якої зворотної реакції, схопив ззаду правою рукою за капюшон його кофти та з силою потягнув на себе, внаслідок чого останній впав спиною на бетонне покриття ґанку. Продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, прагнучи протиставити себе іншим, користуючись відсутністю опору, наніс правою ногою лежачому на ґанку ОСОБА_8 щонайменше 1 удар в область тулуба, чим спричинив останньому фізичний біль».

Одразу після наведення такого формулювання обвинувачення, в обвинувальному акті зазначена «правова кваліфікація кримінального правопорушення ОСОБА_7 », яка полягає в тому, що « ОСОБА_7 обвинувачується у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, а саме у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України».

За даними обвинувального акта обставинами, які відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання ОСОБА_7 у кримінальному провадженні є щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання ОСОБА_7 , не встановлено.

Через невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акта, вимогам ст. 109 Кримінального процесуального кодексу України, а відтак і обвинувального акту вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, судом на обговорення учасників судового провадження, котрі прибули у підготовче судове засідання, поставлене питання про можливість повернення вказаного обвинувального акта прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні із приводу поставленого на обговорення судом питання висловив думку про те, що він заперечує проти повернення обвинувального акта.

Представник потерпілих ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 (зазначена в обвинувальному акті, складеному 22.12.2022, незалежно від того, що 11.06.2022 обвинувачений досяг повноліття) та обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні висловили думки про те, що всі вони згодні з думкою прокурора.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у підготовче судове засідання не з`явилися.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акта, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору за наступних обставин.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України суд у підготовчому судовому засіданні вправі постановити ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, обумовленим положеннями ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що до обвинувального акта додається, поряд з іншим, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Тобто реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акта й повинен бути складеним у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 109 Кримінального процесуального кодексу України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 Кримінального процесуального кодексу України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Частиною 5 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України встановлено заборону надання суду інших документів (окрім обвинувального акту з передбаченими законом додатками, зокрема, реєстром матеріалів досудового розслідування) до початку судового розгляду.

З викладеного випливає, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною кожного обвинувального акта, для того, щоб називатися таким і відповідати сутності цього документа, повинен мати такий формат, який не виходить за межі, визначені кримінальним процесуальним законом.

Інакше реєстр матеріалів досудового розслідування (особливо, коли в ньому розкривається майже в повній мірі зміст доказів у кримінальному провадженні) не можна вважати відповідним його суті. Такий реєстр слід відносити до інших документів, надання яких до початку судового розгляду суду заборонено.

Втім, у даному кримінальному провадженні в документі, що названий «реєстр матеріалів досудового розслідування № 0000335 від 23.10.2021», який має форму таблиць, до першої таблиці «І. Проведені в ході досудового розслідування дії» добавлений не передбачений кримінальним процесуальним законом стовпець із назвою «вилучені предмети, документи і місце їх знаходження», де чорним по білому описані зовсім не найменування процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, а маже повністю розкрито результат процесуальних дій.

Так, з рядку під № 1 приведеної вище таблиці «реєстру» стає відомим, що в ході досудового розслідування за результатами огляду місця події були зафіксовані й вилучені змиви речовини бурого кольору з поверхні бетонної підлоги ганку, з чого можна зробити висновок, що внаслідок діянь, вірогідно, обвинуваченого, у потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , напевно спостерігалася втрата крові на місці події.

З рядку під № 3 згаданої таблиці «реєстру» стає відомо, що подія, яка поставлена до вини, завершилася для потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зовсім не наслідками у виді отримання «щонайменше 1» удару (це, крім усього, може бути кількість ударів від одного до безкінечності) а смертю, адже мав місце огляд трупа з описанням отриманих в результаті огляду трупа зрізів нігтьових пластин, індивідуальних особливостей речей, що знаходилися при трупі, характеристик його одягу.

З рядку під № 4 наведеної таблиці «реєстру» убачається, що в обвинуваченого вдома відбувався обшук, за результатами якого вилучалися детально описані предмети одягу обвинуваченого.

З рядку під № 39 вказаної таблиці «реєстру» видно, що неповнолітньому на той час ОСОБА_7 ще 23.10.2021 вручалося повідомлення про підозру.

З рядку під № 39 зазначеної таблиці «реєстру» стає відомо, що ОСОБА_7 вже 21.12.2022 (тобто безпосередньо перед направленням обвинувального акта до суду) вручене «повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри». Тобто мала місце перекваліфікація діянь обвинуваченого на менш тяжке кримінальне правопорушення (на користь таких доводів говорить і те, що досудове розслідування спочатку провадилося слідчими (котрі не провадять дізнання за кримінальними проступками, до яких віднесене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, за яке в санкції цієї статті немає навіть позбавлення волі), а потім кримінальне провадження з перекваліфікацією 21.12.2022 прокурором ОСОБА_3 передане дізнавачам (рядки 31, 33 35 таблиці «реєстру» «ІІ. Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення»). Більш того, внаслідок підозри у вчиненні кримінального проступку слідчим суддею навряд чи підозрюваному буде обиратися в минулому такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт (рядки 1, 2 таблиці «реєстру» «ІІІ. Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування»).

Отже, такий доданий до обвинувального акта документ як «реєстр матеріалів досудового розслідування № 0000335 від 23.10.2021» не може вважатися належним реєстром матеріалів досудового розслідування, він є іншим документом, надання якого суду до початку судового розгляду забороняється, адже з нього напевно зчитуються результати процесуальних дій, в ньому описуються якісні характеристики зібраних у кримінальному провадженні доказів, що до початку судового розгляду є неприпустимим.

Крім цього, з відомостей «реєстру матеріалів досудового розслідування №0000335 від 23.10.2021» у співставленні з наведеними у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті даними, досвідчені юристи можуть зробити висновок про можливу кваліфікацію діянь обвинуваченого не за ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України (хуліганство без кваліфікуючих чи особливо кваліфікуючих ознак), а за, приміром, більш тяжкий злочин за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, котре характеризується умислом по відношенню до завдання тілесного ушкодження і необережністю по відношенню наслідків у виді смерті потерпілого), що до початку судового розгляду убачається недопустимим, адже суд до початку дослідження доказів не вправі дізнаватися про їх зміст (зафіксовані фактичні дані).

Отже, зазначений вище обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Вирішуючи питання про те, кому конкретно з прокурорів слід повернути обвинувальний акт, адже за відомостями обвинувального акта у кримінальному провадженні призначена багаточисельна група прокурорів, а при цьому обвинувальний акт складений старшим прокурором цієї групи прокурорів, а саме прокурором Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 , суд вважає за потрібне повернути обвинувальний акт прокуророві, який його склав, зокрема, наведеному прокуророві ОСОБА_3 ..

Постановляючи дану ухвалу, суд не бере до уваги та відкидає зазначені вище доводи прокурора ОСОБА_3 та інших учасників судового провадження, які прибули у підготовче судове засідання, у частині заперечення необхідності повернення обвинувального акта прокуророві, тому що такі доводи не спростовують вимог наведених вище норм законодавства й безумовно вказують на ознаки конклюдентних всеохоплюючих дій учасників справи, котрі спрямовані не на встановлення істини у кримінальному провадженні, а на полегшення подальшої долі обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 4 ст. 291, ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 109, ч. 5 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000335 від 23.10.2021 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, унаслідок його невідповідності наведеним вище вимогам Кримінального процесуального кодексу України, повернути прокуророві, який його склав, а саме прокуророві Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1