ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1332/22

Провадження № 1-кп/210/397/22

"06" грудня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 , ч. 3 ст. 307, ч.3 ст.321 КК України, відомості про яке 03 лютого 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094

В С Т А Н О В И Л А:

В Дзержинському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 , ч. 3 ст. 307, ч.3 ст.321 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки з ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не змінились.

Захисник заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити його на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначає, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 на даний час відсутні та є формальними.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Колегія суддів, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2022 року відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії 03 квітня 2022 року.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії 09 грудня 2022 року.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу чи його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Під час вирішення питання про доцільність продовження обвинуваченому строку дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог частини 1 статті 184 КПК України, під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого встановлено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених у частині 1 статті 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження чи зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України , за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна..

Судовою колегією встановлено, що станом на 17 серпня 2022 року наявні ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 статті 177 КПК України, на які посилається прокурор, не зменшились з часу обрання запобіжного заходу, що не дає достатніх правових підстав колегії суддів для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт чи інший, більш м"який запобіжний захід.

Судова колегія зазначає, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Крім того, враховуючи характер висунутого обвинувачення, не виключається ризик продовження злочинної діяльності, у якій обвинувачується ОСОБА_8 .

Обставинами, які підтверджують зазначені ризики є те, що ОСОБА_8 знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність.

Враховуючи характер та тяжкість злочинів, в яких він обвинувачується, ОСОБА_8 , усвідомлюючи неминучість покарання у разі визнання його винним, також може переховуватись від суду.

Альтернативні запобіжні заходи, враховуючи наведене, на думку суду не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможуть запобігти вище переліченим ризикам у даному кримінальному провадженні.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При продовженні обвинуваченому строку запобіжного заходу, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, а так само мету і підстави застосування запобіжного заходу, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу під час судового розгляду, які до цього часу не відпали і не зменшились, а саме те, що: обвинувачений може переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати розгляду справи чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, .

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти ризикам, визначених у пунктах 1, 5 частини 1 статті 177 КПК - переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, - можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці , тобто до 04 лютого 2023 року включно, з можливістю внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 171, 181-183, 331, 367 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місці, тобто до 04 лютого 2023 року включно.

Розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченому ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України - залишити без змін, а саме в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 191 440,00 гривень (сто дев"яносто одна гривна чотириста сорок гривень).

Роз`яснити обвинуваченому, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу за наступними реквізитами: одержувач платежу-ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ)-26239738, МФО-820172, рахунок отримувача UA0017442 в ГУДКСУ м. Київ.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки (ст. 194 КПК України): прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07 грудня 2022 року о 10 год. 55 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Головуючий суддя: ОСОБА_9

Суддя: ОСОБА_10

Суддя: ОСОБА_11 ОСОБА_12