ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3939/22 Справа № 204/18/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Проспіхіно, Красноярського краю, Російської Федерації, громадянки України, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заміжньої, раніше не судимої, маючої вищу освіту, працюючої в ПП «Осика» на посаді менеджер по збуту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_8 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 грн. з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції України строком на 3 роки.

Вирішено питання щодо речових доказів, накладених арештів та щодо розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, Наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області №570 о/с від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_8 призначено на посаду старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, тобто, остання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.

В силу виконання своїх службових обов`язків старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , з метою з`ясування обставин викладених у заяві служби охорони відділення № 44 «Варус», що розташований по вул. Робоча, буд. 67 в м. Дніпро щодо крадіжки на передодні з відділення магазину неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , блоку сигарет «Rotmans», 19 жовтня 2021 року близько 21 години 30 хвилин прибула до вказаного відділення № 44 «Варус», де на той час у приміщення для охоронців перебував ОСОБА_11 . За вказаних обставин, ОСОБА_8 , у порушення вищевказаних норм Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції», з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішила вступити у позаслужбові відносини із ОСОБА_11 з ціллю отримання від останнього неправомірної вигоди за не реєстрацію зібраних нею матеріалів за фактом крадіжки, та не притягнення його у подальшому до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 185 КК України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 20 жовтня 2021 року о 00 годин 18 хвилин, старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 з невстановленими під час досудового розслідування службовими особами відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області на автомобілі «Таврія» доставили неповнолітнього ОСОБА_11 до відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області, що розташований в м. Дніпро по вул. Боброва, буд. 12, де останній у службовому кабінеті на вимогу ОСОБА_8 надав їй копії своїх документів, а саме паспорта громадянина України, ІПН, а також свої контактні данні (місце проживання у м. Дніпрі, данні про місце навчання, номер мобільного телефону), а також контактні дані своїх батьків, місце їх проживання та їх номери мобільних телефонів.

Після цього ОСОБА_8 , перебуваючи у відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області, що розташований в м. Дніпро по вул. Боброва, буд. 12, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільну небезпечність наслідків та бажаючи їх настання, повідомила ОСОБА_11 , що він повинен надати їй грошові кошти у сумі 6000 гривень, у іншому випадку, його буде поміщено до ізолятору тимчасового тримання, а в подальшому вона буде змушена передати на реєстрацію зібрані нею матеріали за фактом крадіжки блоку сигарет, та ОСОБА_11 буде притягнуто до кримінальної відповідальності, передбаченою ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_12 , з метою отримання неправомірної вигоди, умисно створила умови, за яких у ОСОБА_11 склалося враження про реальність настання негативних наслідків, пов`язаних із переданням зібраних відносно нього матеріалів та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Після вказаної розмови, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільну небезпечність наслідків та бажаючи їх настання, з номеру оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_1 на номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_11 , телефонувала останньому та пропонувала надати їй грошові кошти у розмірі 6000 гривень за не притягнення його до відповідальності встановленої законом. Під час телефонних розмов ОСОБА_8 повідомляла ОСОБА_11 , що чекає його у себе, при цьому зауважувала, що, у разі ненадання їй грошових коштів, вона буде вимушена надати хід заяві, зареєстрованій у відділі поліції за фактом крадіжки ОСОБА_11 блоку сигарет «Rotmans».

Після цього, 11 листопада 2021 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_8 , під час телефонної розмови із ОСОБА_11 домовилася з останнім про зустріч з метою отримання обумовленої суми грошових коштів, яку вона призначили біля відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 12.

Того ж дня, 11 листопада 2021 року о 13 годині 46 хвилин, доводячи до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_8 , перебуваючи біля входу до «Ветеринарної аптеки», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Чичеріна, буд. 1 (перехрестя АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ), за попередньою вищевикладеною домовленістю, зустрілася із неповнолітнім ОСОБА_11 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи єдиний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, одержала від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 6000 гривень, за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Того ж дня, о 13 годині 55 хвилин, після отримання неправомірної вигоди, на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме під час вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 затримано прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури. Під час затримання ОСОБА_8 добровільно видала грошові кошти у розмірі 6000 гривень, які знаходились в особистих речах останньої, а саме у її жіночій сумці. Після чого грошові кошти у розмірі 6000 гривень було вилучено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник обвинуваченої в своїй апеляційній скарзі просить вирок Красногвардійського районного м. Дніпропетровська області від 21 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 368 КК України в частині призначеного покарання змінити, призначивши обвинуваченій за ч. 1 ст. 368 КК України більш м`яке показання у виді штрафу у розмірі у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

В іншій частині вирок суду першої інстанції захисник просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що ОСОБА_8 в судовому засіданні вину визнала у повному обсязі, вчинила нетяжкий злочин, у скоєному щиро кається, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має постійне місце роботи, за місцем проживання характеризується позитивно, розлучена, самотужки виховує та утримує двох малолітніх дітей - 2008 та 2012 років народження, однак, належним чином не врахувавши вказаних обставин та даних про особу обвинуваченої, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання, у максимальній межі санкції ч. 1 ст. 368 КК України, що на думку сторони захисту, є занадто суворим.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні, з підстав та мотивів, викладених в ній.

Обвинувачена підтримала позицію свого захисника, просила апеляційну скаргу задовольнити та призначити більш м`яке покарання, тобто, зменшити розмір обраного судом штрафу.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченої, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є повністю обґрунтованим, відповідним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону України щодо призначення покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, характер кримінального правопорушення, яке пов`язано із злочинами у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, яке виразилось в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданого їй службового становища та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , яка раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2012 років народження, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Врахував і конкретні обставини справи, зокрема, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Тож, врахувавши вищевказані обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання, яке не пов`язано із реальною ізоляцією від суспільства, у виді штрафу в розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 грн. з позбавленням права обіймати посади в органах НП України строком на 3 роки, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим обставинам справи та особі обвинуваченої, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів захисника обвинуваченої щодо невідповідності призначеного судом першої інстанції покарання тяжкості вчиненого злочину, обставинам кримінального провадження та даним про особу обвинуваченого, зокрема, судом першої інстанції було враховано при обрані розміру штрафу наявність в ОСОБА_8 двох малолітніх дітей, на яких в своїй апеляційній скарзі вказує сторона захисту, та враховану дану обставину, як таку, що у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшує покарання.

Щодо доводів захисника обвинуваченої про те, що судом першої інстанції безпідставно було призначено ОСОБА_8 покарання, у максимальній межі штрафу, передбаченому санкції ч. 1 ст. 368 КК України, то колегія суддів не погоджується із такими доводами, вважає їх надуманими та необґрунтованими, оскільки обвинувачена притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корупційного злочину, метою якого було одержання хабара від неповнолітнього, тобто, будучи інспектором сектору ювенальної превенції, ОСОБА_8 , замість виконання свого першочергового обов`язку по запобіганню вчиненню правопорушень дітьми та неповнолітніми, навпаки, намагалась отримати від неповнолітнього ОСОБА_11 кошти в розмірі 6000 грн. При цьому, слід звернути увагу, що розмір хабара, який намагалась отримати обвинувачена, є значним (в п`ять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян). Таким чином, колегія суддів вважає, що обраний судом першої інстанції розмір штрафу повністю відповідає обставинам кримінального правопорушення та вчиненим протиправний діянням ОСОБА_8 , є співрозмірним та буде достатнім для досягнення нею мети покарання, і, в подальшому, попереджатиме виникнення в обвинуваченої бажання на отримання неправомірної вигоди.

Тож, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченії судом першої інстанції покарання є обґрунтованим, призначеним із дотриманням вимог кримінального законодавства України, а тому, відповідно правильним. Підстав для зміни судового рішення в частині призначеного покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 368 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15