Справа № 632/1423/22
провадження № 1-кп/632/36/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000084 від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Даурія Борзінського району Читинської області рф, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, пенсіонера, малолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні немає, одружений, раніше не судимий, інвалідності немає, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

якому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії , за таких обставин.

28 жовтня 2022 року близько 14 години ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у громадському місці біля входу у будівельний магазин «Апельсин», який розташований між будинками 4 та 5, що на 3 мікрорайоні в місті Первомайський Харківської області, де був споруджений дитячий імпровізований «Блок пост» та грали малолітні діти; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності в громадських місцях, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у громадських місцях, демонструючи свою перевагу у фізичній силі та бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, зокрема, малолітніх дітей, поєднуючи свої дії із фізичним насильством, і, показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, діючи умисно, зірвав флагшток із прапором України та за допомогою нього наніс два удари по потилиці малолітньому ОСОБА_6 .

У цей час, громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , побачивши хуліганські дії ОСОБА_3 , прагнучи їх припинити, підійшла до ОСОБА_3 та почали робити йому зауваження та вимагати припинити протиправні дії..

Побачивши вищезазначених осіб ОСОБА_3 , продовжуючи виконання свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, при значному скупченні громадян, нехтуючи елементарними правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжив поводитись агресивно та висловлюватися нецензурно .

Зокрема, ОСОБА_3 , діючи в продовження свого раніше виниклого умислу спрямованого на вчинення хуліганських дій, не реагуючи на зауваження, відкрито демонструючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючим у суспільстві правилам і нормам поведінки, керуючись мотивом явної неповаги до суспільства, почав висловлюватися на адресу ОСОБА_11 нецензурною лайкою та погрозами застосування фізичного насильства, тим самим, вчиняючи опір.

При цьому, ОСОБА_3 , почувши вчергове вимоги ОСОБА_11 про припинення хуліганських дій, зламав о коліно флагшток на який кріпився прапор та викинув один із уламків у бік. У цей час, ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправні дії ОСОБА_3 , схопилась за іншу частину флагштоку із прапором України та вирвала його із рук ОСОБА_3 .. Після чого ОСОБА_3 пішов у невідомому напрямку.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

15 лютого 2023 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , з наданням законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_13 , письмової згоди прокурору на укладання угоди, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений, представлений захисником ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 296 КК України.

Зокрема, в угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв найшвидшому розкриттю вчиненого ним злочину, даючи правдиві та повні покази, що відповідає суспільним інтересам у найшвидшому досудовому розслідуванні і судовому провадженні, сприяв проведенню досудового розслідування.

Враховуючи зазначене, сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 296 КК України у виді 02 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Сторонами узгоджені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 15 лютого 2023 року.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до правил ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості за ініціативою прокурора та обвинуваченого. Зокрема, допускається укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, у випадку надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Прокурор ОСОБА_4 під час судового розгляду вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України. Зокрема, дана угода укладена за письмовою згодою законного представника потерпілого ОСОБА_13 , наданої прокурору. Законному представнику потерпілого безпосередньо були роз`яснені вимоги КПК України, і він погодився на укладання угоди про визнання винуватості. Діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 3ст. 296 КК України, зокрема із врахуванням активної протидії ОСОБА_3 щодо зауважень та дій громадян щодо припинення його хуліганських дій . Також прокурор, зазначив, що умови угоди, зокрема щодо узгодженого покарання у виді позбавлення волі, із узгодженим звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ч. 2 ст.75 КК України, цілком відповідають інтересам суспільства, враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зокрема його похилий вік, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, обставин, що обтяжують покарання-вчинення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду також просили зазначену угоду із прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, що йому інкримінуються. Зазначив про те, що він щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленими органом досудового розслідування та викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, пояснив, що, дійсно вчинив хуліганські дії, перебуваючи на підпитку зокрема, вдарив дитину флагштоком по потилиці, висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, вчиняючи опір громадянам, які намагалися припинити його противоправні дії та забрати прапор України, кається у вчиненому. Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Захисник ОСОБА_5 наполягав на відсутності підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, зазначивши, що ним були роз`ясненні підзахисному усі умови угоди та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_13 надала прокурору письмову згоду на укладення зазначеної угоди, погодившись із запропонованим видом та розміром покарання, яке узгоджено між прокурором та обвинуваченим.

Отже, судом під час підготовчого судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд погоджується та визнає, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття обвинуваченого. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, суд звертає увагу, що при розгляді угоди, яка узгоджена сторонами, суд позбавлений можливості, визнати інші обставини, такими, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, пенсіонер, одружений, не є особою з інвалідністю, дітей та осіб похилого віку на утриманні немає.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, особи винного, який є особою похилого віку (70 років), обставин, що пом`якшують покарання, наявністю обставини, яка обтяжує покарання.

Разом з цим суд, враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, приймає рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік з покладенням відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 15 лютого 2023 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки 06 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню:

1)стяг із двох рівновеликих горизонтальних смуг верхнього синього і нижнього жовтого кольорів повернути законному власнику ОСОБА_11 ;

2)DVD диск «Videx TM EXELLENTI» «DVD+R 16X 4.7GB 120 MIN» «DVD», який було вилучено під час досудового розслідування - залишити в матеріалах справи.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1