Справа № 216/2057/23
Провадження № 1-кс/216/905/23
УХВАЛА

іменем України

02.04.2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні Центрально-Міського районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000706 від 31.03.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 07.07.2022 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

01 квітня 2023 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000706 від 31.03.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з альтернативою внесення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000706 від 31.03.2023 за підозрою ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На даному етапі досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, направлений на незаконне придбання, зберігання бойових припасів, усвідомлюючи заборону вільного їх обігу, та його карність, не маючи дозволу на її придбання та зберігання, в порушення Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, з наступними змінами), Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, в першій половині 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, знаходячись в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, від маловідомого йому чоловіка отримав в якості подарунку 100 патронів, тим самим незаконно придбав бойові припаси - 24 патрони калібру 7,62-мм та 76 патронів калібру 5,45-мм, які в подальшому переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де до 31.03.2023 продовжував зберігати без передбаченого законом дозволу.

31 березня 2023 року у період часу з 10:02 годин до 13:07 годин на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03.03.2023 був поведений обшук на території домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 під час якого, у приміщенні недобудованого будинку, який використовується в якості місця для зберігання речей, виявлено та вилучено 24 патрони, які відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/104-23/12130-БЛ від 31.03.2023 виготовлені промисловим способом і є боєприпасами - 7,62-мм проміжними патронами центрального бою до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм (самозарядні карабіни Сімонова, автоматична вогнепальна зброя системи Калашнікова калібру 7,62 мм. та інш.) та є придатними до стрільби, окрім того, в цьому ж місці було виявлено та вилучено 76 патронів, які відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/104-23/12132-БЛ від 31.03.2023 виготовлені промисловим способом і є боєприпасами - 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року, до бойової нарізної автоматичної вогнепальної зброї калібру 5,45 (автоматів «АК-74», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій) та є придатними до стрільби, які ОСОБА_6 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ознаками незаконного придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалась на обґрунтованість підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Слідчий та прокурор подане клопотання в судовому засіданні підтримали, просять клопотання задовольнити застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що за узгодженою з ОСОБА_6 позицією, проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилався на наявність у підзахисного малолітньої дитини та необхідність утримувати сім`ю.

Підозрюваний у судовому засіданні вину визнає у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати домашній арешт, посилався на те, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, цивільна дружина та матір, яка хворіє та є пенсіонеркою. Зазначив, що час затримання в протоколі зазначений правильно, психологічний тиск або фізичне насильство щодо нього з боку сторони обвинувачення не застосовувалось.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000706 від 31.03.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

31.03.2023 о 15-27 годині ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

31.03.2023 о 19-00 годині ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторона обвинувачення при обґрунтуванні повідомленої підозри посилається на наступні докази: протоколи допиту свідків; протокол обшуку, висновки експертів та інші матеріали кримінального провадження.

Щодо обґрунтованості повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру, повідомлену ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованою відповідно до ступеню даної стадії процесу.

Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що підозрюваний офіційно не працює, у зв`язку з чим не має необхідних достатніх та законних джерел отримання доходів для забезпечення свого матеріального існування, перебуває у відносинах з цивільною дружиною, має на утриманні малолітню дитину, за станом здоров`я - тяжких хронічних захворювань не має, раніше судимий.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, отже, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. Останній не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Слідчим суддею враховані доводи захисту щодо наявності у підозрюваного на утриманні малолітньої дитини, цивільної дружини та матері, яка є пенсіонеркою та стан здоров`я якої погіршився, однак слідчий суддя вважає, що вказані обставини не можуть нівелювати наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки документальних відомостей, про те, що мати підозрюваного потребує догляду за станом здоров`я слідчому судді не надано, як і не надано доказів спільного проживання з ОСОБА_8 , яка є матір`ю малолітнього сина підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Оцінюючи обґрунтованість ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може дізнатись анкетні дані свідків, їх місце мешкання, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може здійснити на них незаконний вплив.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_6 раніше був засуджений за вчинення умисного злочину, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, крім того підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела одержання прибутку у зв`язку з чим може вдатися до протиправних дій з метою отримання доходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, зокрема що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки (ч. 1 ст. 263 КК України), на думку слідчого судді, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжного заходу у зв`язку з наявністю вищезазначених ризиків та обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, застосування більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою є неможливим.

З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватими у скоєні кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в розмірі передбаченому КПК України.

За ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за яке передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі, що відноситься у відповідності до ст. 12 КК України до тяжких злочинів.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в мінімальному розмірі, зазначеному в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 53680 грн. (2684 х 20 = 53680 грн.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Доказів того, що вказаний розмір застави є непосильним для підозрюваного слідчому судді не надано.

При цьому, в разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України - прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких визначає слідчий та прокурор.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 177, 178, 182-184, 193-197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» на 58 (п`ятдесят вісім) днів - до 15-27 год. 29.05.2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Дніпропетровській області до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання (перебування) та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких визначає слідчий та прокурор.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене законом покарання до семи років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 чи прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про взяття під варту останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 29.05.2023 року включно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1