печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000784 від 21.10.2022, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2022 слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000784 від 21.10.2022 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 21.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Відповідно до ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 28 Конституції України, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Статуту визначено, що внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

З 01.07.2022 у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_4 на посаді номер обслуги 3 відділення зенітно-артилерійського взводу.

У зазначеній вище військовій частині проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період солдат ОСОБА_6 на посаді номер обслуги 3 відділення зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, у силу вимог ст. ст. 28-34 Статуту солдати ОСОБА_4 та потерпілий солдат ОСОБА_6 у відносинах підлеглості не перебувають.

Згідно з вимогами ст. ст. 11, 16, 49, 50 Статуту солдат ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України; сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; здійснювати свою діяльність на засадах законності, поваги до прав і гідності особи, відповідальності перед народом України. Крім того, відповідно дост. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 зобов`язаний додержуватись визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до інших військовослужбовців, бути ввічливим і додержуватись військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин) за наступних обставин.

Так, 04.09.2022 близько 23 год. 00 хв., старший солдат ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння прибув до приміщення намету, де розташовувався особовий склад підрозділів військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 де почав голосно слухати музику та висловлюватись у нецензурній формі у присутності відпочиваючих військовослужбовців.

На вказане солдат ОСОБА_6 підвівся з ліжка та зробив останньому зауваження щодо його дій, які перешкоджають іншим військовослужбовцям відпочивати, на що старший солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 17, 28 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 14, 16, 33, 127, 128 Статуту, ст. ст. 1-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи невдоволеним, тим що йому зробили зауваження, діючи умисно, з метою принизити честь та гідність ОСОБА_6 , порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, а саме наніс солдату ОСОБА_6 правою рукою зжатою в кулак один удар в ліве око, заподіявши останньому легке тілесне ушкодження у вигляді синця у лівій підочній частині.

06.12.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 406 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, за який передбачено покарання у вигляді триманням у дисциплінарному батальйоні на строк до двох років або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Зазначені у клопотанні обставини, на думку прокурора, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_2 є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 21.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України.

06.12.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 406 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Luigi Ferrari Bravo v. Italy» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Murray v. the United Kingdom» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Cloot v. Belgium, § 40, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Крім того, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Jarzynski v. Poland, § 43).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчий суддя також враховує характер вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані, які характеризують останнього, як особу, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність соціальних зв`язків, сімейний стан та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак клопотання підлягаю задоволенню.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.02.2022 включно у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 21.10.2022 з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити строк дії ухвали до 03.02.2022 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1