Справа № 216/2101/23
Провадження № 1-кс/216/908/23
УХВАЛА

іменем України

04 квітня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Центрально-Міського районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про примусовий привід підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 07.09.2022 Криворізьким р/с Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України. Вид покарання - позбавлення волі строком на 5 років. Згідно ст. 75, 76 КК України від покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 2 роки.

- 15.03.2023 Криворізьким р/с Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України. Вид покарання - позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Даний вирок не вступив у законну силу.

підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2023 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000619 від 20.03.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з альтернативою внесення застави в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки підозрюваний слідчому судді не повідомив.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування приводу до підозрюваного та відкладення розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній будучи належним чином повідомленим ухиляється від явки за викликом слідчого судді, також 31 березня йому вручено відповідне клопотання та стороною обвинувачення повідомлено про час та місце розгляду клопотання, крім того до початку судового засідання поліцейськими здійснено виїзд за місцем проживання підозрюваного, однак його не було вдома.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, вважає, що без участі підзахисного неможливий розгляд клопотання та взагалі необхідно з`ясувати чи він живий.

Вислухавши клопотання прокурора, думку захисника, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Згідно з ст. 186 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 187 КПК України у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Судом встановлено, що підозрюваний, який був у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у кримінальному процесі встановлена у КПК України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 передбачено, що дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи/заяви має формувати суд, який розглядає справу/заяву. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, розгляду заяви, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Тому, суд наголошує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

При вирішенні питання про привід підозрюваного слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року де ЄСПЛ зазначив: «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що неявка підозрюваного до судового засідання здійснена без поважних причин, жодних підтверджуючих документів, які б обумовлювали поважність його неявки матеріали справи не містять, тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваним не виконано обов`язків, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України.

За таких обставин та з огляду на неприбуття підозрюваного у судове засідання та неповідомлення ним про причини свого неприбуття, а також з урахуванням того, що на думку слідчого судді, були вичерпані усі можливі засоби з його повідомлення про судове засідання, слідчий суддя вимушений постановити ухвалу про його привід для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вимушений також прийняти рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки з огляду на наведене вище відсутня можливість без здійснення приводу підозрюваного здійснити розгляд та вирішення вказаного вище клопотання.

Суд звертає увагу слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, на який покладається обов`язок здійснення приводу підозрюваного, що відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 143 КПК України, у випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику.

Невиконання ухвали про привід підозрюваного без достатніх та обґрунтованих причин, тягне за собою відповідальність осіб, на яких покладено виконання приводу.

Керуючись ст.ст. 42, 140-143, 187, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Судове засідання з розгляду клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000619 від 20.03.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відкласти до 06.04.2023 року 11 години 00 хвилин.

Здійснити привід в судове засідання, яке призначене на 11 годину 00 хвилин 06.04.2023 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Першотравнева, 12, підозрюваного:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за наявною в клопотанні інформацією зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Організацію виконання даної ухвали покласти на слідчий відділ Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Зобов`язати особу яка буде здійснювати привід у разі неможливості здійснити привід підозрюваного надати суду письмові пояснення причин невиконання ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1