Справа № 521/8422/23
Номер провадження:1-кс/521/1205/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року м. Одеса
В С Т А Н О В И В :
В обґрунтування клопотання зазначено, що 28.03.2023 року приблизно о 09 год. 15 хв. в місті Одеса водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Болгарська навпроти буд. № 31 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїжджу частину вул. Болгарська.
Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, у вигляді: закритий перелом лівої променевої кістки, з якими була доставлена до КНП «МКЛ 1» ОМР.
Для здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні призначено старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_6
28.03.2023 року слідчим з метою швидкого виявлення доказів у кримінальному провадженні було прийнято рішення про проведення огляду місця події, як самого місця ДТП так і транспортного засобу, а саме: автомобілю «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 .
Автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 згідно ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.
28.03.2023 року автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 було визнано речовими доказом.
Автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Прокурор надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Власник майна в судове засідання не прибув, своє відношення до клопотання прокурора не висловив.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;5)порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
На підставі викладеного та враховуючи, що прокурор своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1