Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 15.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 03.10.2023
Номер судового провадження: 1-кп/752/1132/23
Провадження №: 1-кп/752/1132/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0001849, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштованого, удівця з грудня 2022 року, який має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, раніше судимого

за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 17.11.2016 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробовуванням й установленням іспитового строку, тривалістю 2 роки; знятий з обліку 14.01.2019 на підставі вироку Київського апеляційного суду від 27.11.2018;

за вироком Саксаганського районного судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24.01.2017 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробовуванням й установленням іспитового строку, тривалістю 2 роки; знятий з обліку 20.02.2019 на підставі вироку Київського апеляційного суду від 27.11.2018;

за вироком вироку Київського апеляційного суду від 27.11.2018 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання з урахуванням приписів ст. 70, 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 2 місяці (скасовано вирок та ухвалу про виправлення Деснянського районного суду міста Києва від 12.02.2018);

за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 23.01.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання з урахуванням приписів ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 4 місяці;

за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 04.03.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання з урахуванням приписів ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 4 місяці;

за вироком Вінницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.08.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання з урахуванням приписів ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 8 місяців;

за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 27.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання з урахуванням приписів ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 10 місяців;

за вироком Подільського районного суду міста Києва від 24.12.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян;

за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 15.09.2022 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання з урахуванням приписів ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 05.08.2022 приблизно о 18:20 ОСОБА_6 , реалізуючи наявний у нього умисел щодо таємного викрадення чужого майна, прибув до гіпермаркету "Ашан", що розташований у Голосіївському районі м. Києва по просп. Академіка Глушкова, 13-б, де господарську діяльність провадить Товариство з обмеженою відповідальністю "Ашан України Гіпермаркет", підійшов до холодильників з продуктами харчування, де отримав від співробітниці попередньо зважений товар - свинячу корейку вагою 5 386 г, вартістю 796,91 грн без ПДВ, який поклав до корзини червоного кольору та попрямував далі по гіпермаркету.

24.02.2022 в Україні введено воєнний стан за Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, строк якого у подальшому неодноразово продовжувався за відповідними правовими актами Глави Держави, а тому станом на 05.08.2022 воєнний стан в Україні та, зокрема у м. Києві, діяв.

Упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливою метою, протиправно, таємно, повторно та в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання їх наслідків у виді особистого збагачення, ОСОБА_6 приблизно о 18:25 перебуваючи у вищевказаному місці, помістив описаний товар з корзини червоно кольору до своєї сумки чорного кольору, яку приніс з собою та попрямував до касової зони.

Перебуваючи у місці для розрахунків за товар, ОСОБА_6 оплатив дві пляшки слабоалкогольного напою, проте м`ясо - свинячу корейку, вагою 5 386 г і вартістю 796,91 грн без ПДВ, яке тримав у сумці, не оплатив. Після цього з описаним неоплаченим товаром ОСОБА_6 вийшов за лінію кас та направився до виходу з гіпермаркету "Ашан".

Виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме: пройшовши з викраденим майном повз розрахункові каси, які розміщені в кінці торговельної зали, ОСОБА_6 свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками служби охорони цього гіпермаркету.

Своїми умисними, протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 намагався завдати майнову шкоду потерпілій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ашан Україна Гіпермаркет" на суму 796,91 грн та вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинена повторною, в умовах воєнного стану, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, у яких підтвердив обставини вчинення злочину, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину, опису товару. Зокрема обвинувачений повідомив, що 05.08.2022 зайшов до гіпермаркету "Ашан", свинячу корейку поклад до власної сумки, збирав посилку другу, який знаходиться в місцях позбавлення волі, на касі оплатив дві пляшки алкогольного напою, а з м`ясом вийшов, сподіваючись його винести безоплатно, проте його зупинили охоронці. При цьому ОСОБА_6 вказав що він щиро кається і шкодує про вчинене, вартість майна, яке було повернуто, підтверджує.

Скарг на правоохоронців від обвинуваченого не надходило.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні, цілком змістовні, а тому не викликають сумніву суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за вище встановлених обставин.

Майнова шкода описаним кримінальним правопорушенням не заподіяна, цивільний позов не заявлено.

Розгляд кримінального провадження проведено за відсутності представника потерпілої особи, який завчасно і належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи та за відсутності від них заперечень щодо можливості проведення судового розгляду за їх неявки.

Під час судових дебатів прокурор оголосила міркування щодо міри необхідного покарання, зокрема, просила зважити на особу обвинуваченого, який був раніше судимий за корисливі умисні злочини проти власної, проте на шлях виправлення не став, наявність у нього неповнолітнього сина, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність щирого каяття обвинуваченого, просила призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 15.09.2022 - 2 місяці позбавлення волі, покарання за вироком Подільського районного суду міста Києва від 24.12.2021 у виді штрафу виконувати самостійно.

Захисник обвинуваченого в ході судових дебатів клопотав перед судом про вихід за межі пред`явленого обвинувачення з покращенням становища обвинуваченого, а саме: просив кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинена повторно, видаливши кваліфікуючу ознаку - вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, обґрунтовуючи свою позицію тим, що у день вчинення замаху на крадіжку у м. Києві не велися бойові дії, не мало місце вогневе ураження, евакуація громадян, місцем вчинення злочину було приміщення магазину, який працював у звичному режимі. При призначенні покарання захисник просив суд врахувати пом`якшуючі обставини, до яких відніс щире каяття ОСОБА_6 , його активне сприяння у розкритті злочину, що доводиться протоколом допиту підозрюваного, а також особу особливості життєвої ситуації обвинуваченого, у якого на момент його перебування в слідчому ізоляторі померла дружина та залишився без батьківської опіки син 2008 року народження. Крім того, захисник просив зважити на те, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення не несло в собі суттєву суспільну небезпеку, предметом протиправного посягання стали продукти харчування, що свідчить про ускладнену життєву ситуацію.

ОСОБА_6 у судових дебатах й останньому слові повністю підтримав захисника, просив перекваліфікувати вчинене ним діяння на ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, застосувати положення ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче нижчої межі, зазначив, що жалкує про вчинене, кається, просить суворо не карати.

Розглянувши клопотання про вихід за межі висунутого обвинувачення в частині покращення становища обвинуваченого, суд не вбачає підстав для його задоволення, зважаючи на наступне.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

У п. 3-4 постанови Пленуму Верхового суду України від 06.11.2009 № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" вказується, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

07.03.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство", відповідно до якого, серед іншого, ч. 4 ст. 185 КК України після слів "у великих розмірах" доповнено словами "чи в умовах воєнного або надзвичайного стану".

Як вказувалося вище, з 24.02.2022 в Україні в установленому законодавством порядку введено воєнний стан, який тривав на час вчинення дія обвинуваченим в цьому провадженні, зокрема і 05.08.2022.

З пояснювальної записки до проєкту Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство" слідує, що змінами до Кримінального кодексу України було запропоновано доповнити склади злочинів, передбачені в ст. 185, 186, 187, 189, 191 КК України, кваліфікуючою ознакою - вчинення в умовах воєнного або надзвичайного стану, серед іншого і з огляду на те, що в Україні триває запекла війна у зв`язку з нападом Російської федерації. Нерідко такі обставини використовуються зловмисниками з метою фактично заволодіння майном шляхом проникнення до квартир, житлових будинків, офісів чи закладів торгівлі (згадуються, в якості прикладу, таких дій регіони Нетішин Хмельницької області, Лубни, Кременчук, Полтава, Охтирка Сумської області, Таврійськ Херсонської області, тобто міста всієї країни).

Суспільна небезпечність таких дій істотно підвищується в умовах воєнного або надзвичайного стану, а тому змістовний аналіз пояснювальної записки до проєкту цього Закону, з урахуванням значущості цінностей громадянського суспільства, принципів мирного володіння майном, законодавчого закріплення непорушності права власності, дає підстави вести мову про те, що посилання відповідальності мало слугувати превентивній цілі та мати своїм наслідком запобігання вчиненню кримінальних правопорушень цього виду для невизначеного кола осіб та підвищенню ефективності засобів кримінально-правового реагування на такі прояви з боку цивільних осіб, одним з яких є у даному разі обвинувачений ОСОБА_6 .

У зв`язку із зазначеним, не слід вважати, Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство" звужує чинність норми ч. 4 ст. 185 КК України в його попередній редакції територією активних бойових дій та/або окупованих територій, а не виходить з факту уведення воєнного стану та території, де мало місце діяння на дату вчинення.

Також солід врахувати, структури кримінально-правової норми, що складається з трьох елементів: гіпотези, що визначає умови, за яких застосовується правова норма щодо забороненої поведінки особи; диспозиції, що закріплює таку правову норму; санкції, що встановлює покарання для осіб, які порушили цю правову норму, а тому при дослідженні питання щодо дії норми (закону) треба аналізувати її поелементно.

Диспозиція ч.4 ст. 185 КК України не є бланкетною, адже вона не посилається на інші закони чи нормативні акти у визначенні заборонених діянь, а визначає їх у своєму тексті.

Відповідно до цього положення забороняється таємне викрадення чужого майна ця заборона і є диспозицією ч. 4 ст. 185 КК України, яка супроводжується визначеними в цьому ж положенні санкціями.

Відсилка до "в умовах воєнного стану" міститься не в диспозиції цієї норми, а власне у формулюванні "умови", яка визначає, коли її диспозиція може бути застосована: "в умовах воєнного стану". У зв`язку з викладеним перевіряючи правильність кваліфікації кримінально-карного діяння за ч. 4 ст. 185 КК України, доцільно виходити з того, що якщо воєнний стан введений і діє, то умова виконана, а тому диспозиція ч. 4 ст. 185 КК України діє.

Умови, що визначають застосування диспозиції норми, в теорії права відносять до гіпотези норми. Таким чином, слова у ч. 4 ст. 185 КК України "в умовах воєнного стану" визначають один із елементів гіпотези норми, який поряд із загальними елементами умов настання кримінальної відповідальності, що містяться в Загальній частині Кримінального кодексу України, визначає можливість застосування диспозиції і, відповідно, санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно в умовах воєнного стану, що не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, умови його вчинення, предмет посягання, особу винного, який був раніше неодноразово судимий, має не зняту і непогашені судимість, має постійне місце реєстрації, офіційно працевлаштованим не був, проте мав заробіток, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває та є осудним, характеризується за місцем мешкання позитивно, має неповнолітнього сина, став вдівцем в період перебування в установі попереднього ув`язнення, відбуваючи запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнаєщире каяття ОСОБА_6 , яке полягає у визнанні у суді обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кожного з кримінальних правопорушень, у т.ч. їх час, місце, спосіб учинення, а також його осуд власної поведінки, щирий жаль з приводу учинених дій. Також до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого доцільно віднести активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у активному сприянні у встановленні обставин регламентованих ст. 91 КПК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не установлено, в обвинувальному акті не зазначено.

Щодо клопотання обвинуваченого про застосування приписів ст. 69 КК України при призначенні покарання суд зазначає наступне.

У 1 ст. 69 КК України унормовано, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При призначенні покарання у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням визначеної кваліфікації, обґрунтованість якої мотивована вище, застосування при призначенні покарання приписів ст. 69 КК України є неможливим у зв`язку з законодавчо встановленим обмеженням.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій того кримінального закону, за яким він визнається винуватим, а саме у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, що призначається за цим вироком, підлягає приєднанню невідбута частина покарання за попереднім вироком, тобто за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 15.06.2022 частково.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Поряд з цим, покарання за вироком Подільського районного суду міста Києва від 24.12.2021 у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян слід виконувати самостійно з огляду на положення ч. 3 ст. 72 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати попереднє ув`язнення у строк остаточно призначеного покарання з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення з моменту його затримання, яке мало місце 05.08.2022, що доводиться протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 05.08.2022.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, враховуючи вимоги ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати для здійснення їх розподілу судом у кримінальному провадженні не заявлені.

Статтею 378 КПК України визначено, що за наявності в обвинуваченого неповнолітніх дітей, які залишилися без нагляду, непрацездатних батьків, баби, діда, прабаби, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і залишилися без нагляду, суд зобов`язаний одночасно з ухваленням вироку порушити окремою ухвалою питання перед службою в справах дітей або відповідним органом опіки та піклування, органом соціального захисту населення про необхідність влаштування цих неповнолітніх, непрацездатних або встановлення над ними опіки чи піклування.

Як з`ясовано судом у обвинуваченого ОСОБА_6 від шлюбу з ОСОБА_8 є син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження ).

За відомостями, представленими обвинуваченим у зв`язку зі збройною агресіє Російської Федерації проти України неповнолітній ОСОБА_9 з бабусею покинули Україну та перебувають у Королівстві Швеція, де їм надано тимчасовий прихисток.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла.

Зважаючи на дію норм ст. 378 КПК України і те, що обвинувачений ОСОБА_6 за цим вироком засуджується до покарання у виді позбавлення волі, а його неповнолітній син після набрання вироком законної сили може залишитися без нагляду, суд вважає за належне одночасно з постановленням вироку вирішити питання про вжиття заходів щодо захисту інтересів дитини.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного ОСОБА_6 покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 15.09.2022 року у виді позбавлення волі на строк 2 (два) місяці.

Покарання за вироком Подільського районного суду міста Києва від 24.12.2021 у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян виконувати самостійно.

Призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та 2 (два) місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку покарання рахувати з 15.02.2023.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання з 05.08.2022 по 14.02.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази, а саме:

- свинячу корейку, вагою 5 386 г, вартістю 796,91 грн без врахування ПДВ, що передана на відповідальне зберігання представникуТовариства з обмеженою відповідальністю "Ашан України Гіпермаркет" залишити у володіння/користуванні/розпорядженні законного власника;

- компакт диск з записами камер відеоспостереження з приміщення гіпермаркету "Ашан" залишити зберігати в матеріалах кримінальної справи № 752/11670/22.

Органу з питань опіки та піклування за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 вжити заходів щодо захисту інтересів дитини з урахуванням його виїзду на територію Королівства Швеція через збройну агресію Російської Федерації проти України та здобуття статусу тимчасового прихистку.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...