справа № 208/256/23
№ провадження 1-кс/208/65/23
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання Кам`янського РУП ГУНГІ в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000014 від 09.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, -

встановив:

Дізнавач сектору дізнання звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб: автомобіль марки «Volkswagen» моделі Bora, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрації серії НОМЕР_2 від 10.05.2016 року, належить ОСОБА_5 , яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Своє клопотання дізнавач обґрунтовує тим, що 09.01.2023 до ЧЧ Кам`янського РУП надійшло повідомлення від екіпажу патрульної поліції «Клен 402» про те, що 09.01.2023 приблизно о 10 годині, за порушення правил дорожнього руху, було зупинено транспортний засіб, автомобіль марки «Volkswagen» моделі Bora, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів, було виявлені ознаки механічного видалення номеру кузова автомобілю.

За даним фактом відомості внесені 09.01.2023 року в ЄРДР за № 0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

09.01.2023 опитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий пояснив, що даний автомобіль придбав по технічному паспорту та хто підробив номер кузова, йому не відомо.

В ході перевірки було оглянуто автомобіль, оглядом виявлено механічні пошкодження номеру кузова шляхом зашліфовування фрагменту номеру кузова, які є не типовими, а номер двигуна не співпадає з базою МВС України.

09.01.2023 року в ході огляду місця події автомобіль Volkswagen моделі Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Кам`янське вул. Медична 15, а також вилучено свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10.05.2016 та поміщено до спец пакету PSP 2132748, до СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Кам`янське пр. Аношкіна 7/42.

Вилучений автомобіль марки Volkswagen моделі Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10.05.2016 має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та є речовим доказом на підставі Постанови дізнавача від 09.01.2022 року.

Для з`ясування істини у кримінальному провадженні, необхідно провести судово-криміналістичну експертизу ідентифікації номерів транспортного засобу та судово-криміналістичну експертизу дослідження документів, а також з метою збереження речового доказу, а саме: автомобіля марки Volkswagen моделі Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10.05.2016 виникла необхідність в накладання арешту на вказаний речовий доказ.

Підставами застосування арешту відносно вищенаведеного майна є те, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказам з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження, так як автомобіль, має ознаки речового доказу, має бути направлено для дослідження експертним шляхом та використано при проведенні слідчих дій, зокрема. проведення слідчого експерименту, що є важливим для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повернення володільцю вищевказаного автомобіля без його дослідження експертним шляхом чи проведення слідчих дій із використанням цього майна може мати наслідком його приховування, знищення, пошкодження псування, перетворення чи відчуження та у будь-якому випадку позбавить сторону обвинувачення можливості отримати інші докази. За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речового доказу.

Дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі, на підставі наданих документів, прохав клопотання про арешт майна задовольнити залишив ОСОБА_7 право користування цим автомобілем.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому просив розглянути клопотання слідчого без його участі, прохав задовольнити в цілому з заявлених підстав.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі та прийняти рішення на розсуд суду, залишив йому право користування цим автомобілем.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.І ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як встановлено з матеріалів клопотання, 09.01.2023 до ЧЧ Кам`янського РУП надійшло повідомлення від екіпажу патрульної поліції «Клен 402» про те, що 09.01.2023 приблизно о 10 годині, за порушення правил дорожнього руху, було зупинено транспортний засіб, автомобіль марки «Volkswagen» моделі Bora, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів, було виявлені ознаки механічного видалення номеру кузова автомобілю.

За даним фактом відомості внесені 09.01.2023 року в ЄРДР за № 0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Вказаний транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen моделі Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10.05.2016 Постановою слідчого від 09.01.2023 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції дізнавача, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, думку прокурора, а тому враховуючи що підставою накладання арешту відносно вищенаведеного майна є те, що автомобіль є речовими доказами, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження та збереження речових доказів, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на речовий доказ, вилучений 09.01.2023 року транспортний засіб: автомобіль марки Volkswagen моделі Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10.05.2016, тимчасово, на час накладання арешту, позбавивши права на відчуження та розпорядження вказаним майном, залишивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , право користування.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1