КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/5483/22 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3739/2022
Категорія ч. 1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 липня 2022 року у кримінальному провадженні №0000634стосовно обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_8 , який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Калінінського району Донецької області,
зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 та проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25 липня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 4 місяці.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Суд визнав доведеним, що 08.06.2022 приблизно о 15 годині ОСОБА_8 знаходився за адресою: м. Київ, вул. Приозерна, 14, де під деревом побачив підсумок-аптечку, в якій виявив картонну коробку із різноманітними медичними препаратами, серед яких були 3 паперові пачки із фабрично запакованими блістерами з елементами напису «...Тгаmadol/Рагасеtаmol..», у кожному з яких знаходились пігулки білого кольору у загальній кількості 140 штук, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - трамадол. Усвідомлюючи, що в картонній коробці знаходяться наркотичні засоби, у ОСОБА_8 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - трамадолу без мети збуту. Далі ОСОБА_8 зазначену картонну коробку, в середині якої знаходилось 140 пігулок із вмістом наркотичного засобу трамадолу заховав до внутрішньої кишені свого рюкзака, який був при ньому та почав зберігати при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - трамадол без мети збуту.
Цього ж дня, 08.06.2022 близько 15 год 30 хв, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Приозерна, 14, ОСОБА_8 був зупинений працівником поліції, якому повідомив, що у належному йому рюкзаку знаходиться картонна коробка із різноманітними медичними препаратами, серед яких 3 паперові пачки із фабрично запакованими блістерами з елементами напису «...Тгаmadоl/Рагасетamоl...», у кожному з яких знаходяться пігулки білого кольору у загальній кількості 140 штук. Далі у присутності двох понятих ОСОБА_8 самостійно дістав із внутрішньої кишені рюкзака, який був при ньому, та добровільно передав для огляду та вилучення працівникам поліції пігулки у загальній кількості 140 штук, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - трамадол, загальною масою трамадолу 4,920 г.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 липня 2022 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Прокурор не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, але, не погоджуючись з вироком в частині покарання, вважає, що судом не надано оцінки підвищеному рівню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі значній загальній масі наркотичного засобу, який придбав і зберігав ОСОБА_10 , та особі обвинуваченого. Зокрема, звертає увагу на те, що ОСОБА_8 , будучи особою працездатного віку, ніде не працює та не вживає заходів для нормального існування у соціумі; є раніше судимою особою, відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі і, маючи не зняту та не погашену судимість, через 3 місяці після відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, отже найсуворіший вид покарання не сприяв його виправленню.

Крім того, як вважає прокурор, судом безпідставно враховано пом`якшуючу обставину щире каяття, оскільки матеріали провадження не містять інформації щодо будь-яких дій обвинуваченого, окрім визнання вини, які б свідчили про намагання виправити ситуацію та наявності жалю з приводу вчиненого ним діяння, а також не враховано положення ст. 34 КК України з огляду на попередні судимості ОСОБА_8 .

За таких обставин, на думку прокурора, суд дійшов помилкового висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого в умовах відбування покарання у виді арешту, яке в даному випадку є невиправдано м`яким.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечення обвинуваченого та захисника щодо апеляційного прохання, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам, встановленим органом досудового розслідування, оскільки вирок суду був ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку у спрощеному порядку колегія суддів не вбачає, а тому встановлені органом досудового розслідування обставини, як і правова кваліфікація дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в частині покарання.

Доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі, про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі, про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів провадження та слідує з вироку, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; відсутність обставин, які обтяжують покарання та обставину, яка його пом`якшує, - щире каяття; дані про особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, та дійшов висновку про необхідність обрання обвинуваченому заходу примусу у виді арешту, з чим погоджується і колегія суддів.

Судом першої інстанції, всупереч доводам прокурора, враховано суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_8 кримінального проступку, а маса наркотичного засобу, на що звертає увагу прокурор, не утворює кваліфікованого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України.

Доводи прокурора про безпідставність урахування судом обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, є неспроможними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся ще під час досудового розслідування, про що вказано в обвинувальному акті, який розглянутий судом у спрощеному провадженні.
Колегія суддів також зауважує, що згідно з положеннями ст. 91 КПК України, окрім іншого, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які обтяжують покарання. Такі обставини, за змістом п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, має містити обвинувальний акт. Але з обвинувального акта щодо ОСОБА_8 слідує, що органом досудового розслідування та прокурором обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Водночас при призначенні ОСОБА_8 покарання суд урахував його попередні судимості та в сукупності з іншими обставинами і даними про особу обвинуваченого обрав йому захід примусу у виді арешту, який полягає в триманні ОСОБА_8 в умовах ізоляції, достатньо обґрунтувавши при цьому своє рішення в цій частині.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що призначене судом ОСОБА_10 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а обставини, які би вказували на те, що покарання є явно несправедливим через м`якість, відсутні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Таким чином апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4