Справа № 761/263/23
Провадження № 1-кс/761/680/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному 31 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003829 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

У С Т А Н О В И В:

Слідчий Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0003829 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.12.2022 приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Михайлівська, 21, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Iphone 11», білого кольору, на 64 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 № 757/2022.

05.01.2023 в ході проведення огляду місця події в приміщенні службового кабінету №207, що розташований в відділі поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12-Б, на підставі заяви про добровільну видачу працівникам поліції від ОСОБА_4 в останнього було вилучено викрадений ним мобільний телефон марки «Iphone 11», білого кольору, на 64 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який було поміщено до спеціального пакету №7069328 та належним чином запаковано.

05.01.2023 слідчим Шевченківського УП НП у м. Києві, відповідно до ст. 98 КПК України мобільний телефон марки «Iphone 11», білого кольору, на 64 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Метою накладення арешту на вказані речові докази є їх збереження, оскільки їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винною особою кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та унеможливить проведення судових експертиз по кримінальному провадженню.

Слідчий суддя враховує, що вилучене безпосередньо у підозрюваного ОСОБА_4 майно, має суттєве значення для досудового розслідування цього кримінального провадження, а також може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Арешт майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, про що зазначається у клопотанні слідчого.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003829 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до положень абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, його захисник, інший власник чи володілець майна, в подальшому не позбавлені можливості звернутись з клопотанням про скасування арешту майна, якщо вони доведуть, що в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на вилучене 05 січня 2023 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 11», білого кольору, на 64 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1