Справа № 128/3341/18
Провадження №11-кп/801/93/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 26.10.2021 року,

за участі сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8

засудженого: ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року клопотання адвоката ОСОБА_8 задоволено, звільнено ОСОБА_9 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 26.10.2021 року, з невідбутою частиною покарання строком 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 26 (двадцять шість) днів.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 26.10.2021 року.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що ОСОБА_9 характеризується посередньо, на виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням, підтримує соціально- корисні зв`язки із дружиною шляхом телефонних розмов, однак за період відбування покарання передачі та посилки не отримував, побачення не надавалися.

Крім цього, за час перебування в установах виконання покарань неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме:03.04.2019. - догана, 30.04.2021 - догана, 04.11.2021 догана, 04.11.2021 -14 діб ДІЗО, 18.07.2022 догана, 19.07.2022 14 діб ДІЗО.

Відповідно до протоколу № 14 від 03.06.2022 комісії державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» по розгляду засуджених, які за формальними ознаками підпадають під дію ст. ст. 81, 82 КК України, ст. 100, 101 КВК України, та встановлення адміністративного нагляду, засудженого ОСОБА_9 відмовлено у застосуванні положень ст. 81 ККУкраїни, оскільки останній не довів свого виправлення.

До клопотання адвоката ОСОБА_8 не додано жодних доказів на підтвердження того, що засуджений ОСОБА_9 виправився та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Крім цього, відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2019 ОСОБА_9 під час судового розгляду вину у вчиненому злочині визнав частково, а згідно з вироком Вінницьким міським судом Вiнницької області від 10.01.2020 вину не визнавав, тоді як його вина була доведена зібраними у ході досудового розслідування доказами, що свідчить про відсутність щирого каяття у вчиненому та бажання стати на шлях виправлення.

Судом не взято до уваги, що ОСОБА_9 за час перебування в установах виконання покарань протягом 2019-2022 років не працював, заохочення не отримував, 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Засудженому ОСОБА_9 визначено для відбування покарання державну установу «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», тому у Вінницького міського суду Вінницької області відсутні були повноваження щодо розгляду клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого, що являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону ст. 412 КПК України і також є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора з викладених у ній підстав, просив задоволити, захисника ОСОБА_8 , який просив в задоволенні апеляційної прокурора відмовити, засудженого ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції неповно дослідив необхідні обставини для прийняття правильного рішення, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання.

ОСОБА_9 відбуває покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 26.10.2021 року .

Початок строку: 26.10.2021 року, кінець строку: 24.04.2024 року.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на повному та всебічному аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, однак належних висновків для себе не зробив та знову став на шлях вчинення злочинів.

Необхідну частину покарання для застосування ст. 81 КК України за формальними ознаками засуджений ОСОБА_9 відбув 22.02.2022 року.

В даному випадку строк, який фактично відбув ОСОБА_9 є недостатнім для об`єктивного висновку, що засуджений за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно характеристики, виданої ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» від 01.06.2022 року, засуджений ОСОБА_9 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.02.2019 року.

В ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» прибув 21.02.2022 року з ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1», де за час утримання характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися.

За час відбування покарання в державній установі характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися, на виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе, спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться негативно, не вбачає необхідності у їх виконанні, намагається дотримуватися вимог безпеки і безпеки праці, підтримує соціально-корисні звязки з дружиною шляхом телефонних розмов та листування, за період відбування покарання передачі та посилки не отримував, побачення не надавалися.

Згідно підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту ОСОБА_9 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до довідки про наявність стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_9 від 26.07.2022 року ОСОБА_9 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 03.04.2019. - догана, 30.04.2021 - догана, 04.11.2021 -догана, 04.11.2021 -14 діб ДІЗО, 18.07.2022 -догана, 19.07.2022 -14 діб ДІЗО, заохочення відсутні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що стягнення, накладені на засудженого у 2022 році, на час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 не зняті і не погашені у встановленому законодавством порядку.

Крім того, підтримання соціальних відносин із рідними самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводять виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання .

Дотримання режиму відбування покарання, ввічливі відносини з працівниками адміністрації установи виконання покарання, а також виконання їх законних вимог є виключно обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки.

Як убачається з матеріалів провадження, докази на підтвердження сумлінної поведінки і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання ОСОБА_9 відсутні.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно -дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці повинні полягати у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вимог адміністрації установи виконання покарання, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених, оскільки це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Те, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд апеляційної інстанції не вважає підставою для умовно дострокового звільнення, оскільки наявність дитини не стала для нього стримуючим фактором, що підтверджується тим, що після народження дитини він вчиняв умисні тяжкі корисливі злочини, а також злочини проти авторитету органів державної влади.

Згідно п.1 ч.2 ст. 539 КПК України питання щодо умовно-дострокового звільнення розглядається місцевим судом в межах територіальної юрисдикції, якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до рішення комісії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 1.6-8/2022 від 04.02.2022, засудженому ОСОБА_9 для подальшого відбування покарання визначено виправну колонію державну установу «Стрижавська виправна колонія (№ 81)».

На підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 29.07.2022 засуджений ОСОБА_9 був етапований із зазначеної колонії до слідчого ізолятора державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 128/3341/18.

За таких обставин, у Вінницького міського суду Вінницької області відсутні були повноваження щодо розгляду клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до вимог ст. 539 КПК України .

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що Вінницький міський суд неправильно застосував ст. 81 КК України, оскільки дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з поданням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати умовно- дострокове звільнення.

Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга прокурора з наведених в ній мотивів підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 26.10.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4