Справа № 201/3834/23
Провадження № 1-кс/201/1355/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , який включений до складу групи прокурорів, яким доручено здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000028 від 21.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва Лисичанської окружної прокуратури Луганської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 21.10.2022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій 07.03.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 327179902 від 28.03.2023, ОСОБА_4 належить на праві приватної власності частина трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 46 кв.м.

Згідно інформації, отриманої з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) № 3805-25-22/41 дск від 16.12.2022 ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) має банківські рахунки в АТ КБ «Приватбанк» (, МФО 305299), а саме: НОМЕР_2 відкритий 29.11.2019, НОМЕР_3 відкритий 18.12.2021, НОМЕР_4 відкритий 29.11.2019 та НОМЕР_5 відкритий 13.09.2013, відповідно.

Прокурор зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією яких передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_4 , а саме на частину трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 46 кв.м. та банківські рахунки в АТ КБ «Приватбанк».

Крім того, прокурор зазначає, що враховуючи, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі (повідомлення) власника цього майна підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, прокурор просив накласти арешт майно підозрюваної ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Прокурор у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна не повідомлявся про розгляд клопотання прокурора, згідно ст.172 ч.2 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального Кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.вої конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва Лисичанської окружної прокуратури Луганської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 21.10.2022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.03.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Також доведено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 327179902 від 28.03.2023, ОСОБА_4 належить на праві приватної власності частина трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 46 кв.м.

Крім того, доведено, що згідно інформації, отриманої з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) № 3805-25-22/41 дск від 16.12.2022 ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) має банківські рахунки в АТ КБ «Приватбанк» (, МФО 305299), а саме: НОМЕР_2 відкритий 29.11.2019, НОМЕР_3 відкритий 18.12.2021, НОМЕР_4 відкритий 29.11.2019 та НОМЕР_5 відкритий 13.09.2013, відповідно.

Отже, в клопотанні доведено достатність доказів, що вказують на вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_4 , вищевказане майно, на яке ініціатор клопотання просить накласти арешт, належить підозрюваній, у разі доведеності вини під час судового розгляду підлягає можливої конфіскації, також накладання арешту необхідне з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки незастосування арешту може призвести до його відчуження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , який включений до складу групи прокурорів, яким доручено здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000028 від 21.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер - НОМЕР_1 , а саме: частину трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 46 кв.м., позбавивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права відчуження та розпорядження вказаним майном, із залишенням права користування.

Накласти арешт на банківські рахунки в АТ КБ «Приватбанк» (, МФО 305299), а саме: НОМЕР_2 відкритий 29.11.2019, НОМЕР_3 відкритий 18.12.2021, НОМЕР_4 відкритий 29.11.2019 та НОМЕР_5 відкритий 13.09.2013, відкриті на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1