Номер провадження: 11-сс/813/1544/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2022р. про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000179 від 16.03.2022р., стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, громадянки України, українки, має середню спеціальну освіту, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

З матеріалів кримінального провадження, які надійшли до апеляційного суду вбачається, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000179 від 16.03.2022р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст. 190, ч.3, ст.15, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, в рамках якого повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2022р. задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області та продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком до 22.12.2022р. включно, з утриманням в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор», з визначенням застави у розмірі 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 521 010 грн. Покладені на підозрювану ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2022р. обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України залишені без змін.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2022р. та ухвалити нову, якою застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , або встановити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 посилається на те, в матеріалах провадження, які були надані для вирішення питання про продовження запобіжного заходу, немає жодного доказу того, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Також прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Звертає увагу на те, що підозрювана ОСОБА_6 , раніше не судима, має реєстрацію та постійне місце проживання, що на думку сторони захисту свідчить про відсутність у підозрюваної наміру переховуватись від слідства та суду. Також ОСОБА_6 заміжня, має малолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_6 не працює, є необґрунтованими, оскільки на теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а її чоловік має офіційне місце роботи.

Також ОСОБА_6 не зможе ніяким чином перешкоджати слідству, оскільки у кримінальному провадженні виконанні майже всі слідчі дії, допитані свідки, вилучені речові докази, які зберігаються у слідчого.

Вважає, що є всі підстави для застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, або визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки визначений судом розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваної.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, доводи викладені в апеляційній скарзі підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів, крім норм Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінального процесуального законодавства керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України, підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції, у провадженні слідчого управління ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000179 від 16.03.2022р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст. 190, ч.3, ст.15, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України.

09.07.2022р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.2 ст.15, ч.3 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинений за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки;

- ч.3 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинений за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Відповідно до ст. 12 КК України зазначені кримінальні правопорушення, в скоєнні яких підозрюється ОСОБА_6 , відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2022р. стосовно підозрюваної ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.09.2022р., з визначенням застави у розмірі 521010 грн.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2022р. продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 строком до 29.10.2022р.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2022р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 09.01.2023р.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст.190, ч.3 ст.190 КК України. Враховуючи тяжкість можливого покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, те, що ризики, які існували на момент застосування до підозрюваної запобіжного заходу та при продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати, а саме ризик того, що підозрювана у разі перебування на свободі може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність підстав для продовження відносно неї строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та неможливість застосування відносно неї іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України, які за класифікацією кримінальних правопорушень відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Строк досудового розслідування кримінального провадження, в рамках якого підозрюється ОСОБА_6 , продовжено до 09.01.2023р.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 199, 331 КПК України, які регламентують продовження строку дії запобіжного заходу.

Згідно усталеної позиції Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання щодо наявності підстав для залишення підозрюваного, обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року (п.79) продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Також в рішенні ЄСПЛ у справі "Єчюс проти Литви" (п.219) зазначено, що продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Обґрунтовуючи необхідність продовження у відношенні ОСОБА_6 міри запобіжного заходу в виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував характер кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України, у можливому вчиненні яких вона підозрюється, а також тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, у випадку доведення вини підозрюваної у їх вчиненні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» (п.80) Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування є наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Також наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що перебуваючи на свободі підозрювана, враховуючи тяжкість покарання, що їй може загрожувати у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих злочинів, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може вчинити дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження з метою зміни ними показань у ході судового розгляду, оскільки є свідки та інші підозрювані з якими ОСОБА_6 безпосередньо знайома, їй відомі їх анкетні данні і місця проживання.

Крім того, враховуючи, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні ще не завершено, передбачає проведення великого обсягу слідчих (розшукових) дій, пов`язаних з встановленням місцезнаходження та вилучення речей та документів, які мають доказове значення для даного кримінального провадження, а тому наявний ризик того, що підозрювана, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, ОСОБА_6 не має постійного джерела доходу, інкриміновані їй злочини є корисливими, вчинялись протягом тривалого часу, що не виключає можливість вчинення підозрюваною, у разі обрання їй запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у подальшому кримінальних правопорушень з корисливих мотивів.

Також, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зникли та продовжують існувати, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, у випадку доведення вини підозрюваної у їх вчинені, на думку колегії суддів, застосування відносно ОСОБА_6 на даному етапі досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та не зможе запобігти наведеним вище ризикам.

Отже, на даному етапі судового розгляду апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному ОСОБА_6 запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, доцільності змінювати їй запобіжний захід не вбачається, встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо відсутності заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею були досліджено та надано оцінку обставинам, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а тому застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, на даному етапі досудового розслідування, є неможливим.

Враховуючи обсяг пред`явленої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України, у сукупності із тяжкістю можливого покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, дані про її особу, вчинення кримінальних правопорушень в період дії воєнного стану, підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, які вчиняються в період воєнного стану, наслідки такого кримінального правопорушення для суспільства, наявність ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що підозрювана з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи на свободі і не маючи постійного джерела доходу, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого, свідків, які можливо будуть давати покази в суді у разі направлення обвинувального акту до суду, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що продовження стосовно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, є обґрунтованим. Обставин, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків, судом на даному етапі судового розгляду не встановлено.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції не було встановлено обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь яких інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою, а також обставин, які могли бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, матеріали провадження, які надійшли до апеляційного суду, не містять, та сторона захисту, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не навела.

Враховуючи вище зазначене, судом апеляційної інстанції не встановлено істотних порушень положень КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваної, які б були підставою для скасування оскарженої ухвали та зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України, покарання за вчинення яких передбачає позбавлення волі на тривалий строк, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які не зникли та продовжують існувати, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо продовження відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу.

Щодо доводів сторони захисту про визначення слідчим суддею відносно підозрюваної завідомо непомірного розміру застави, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

За правилами ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Також визначений розмір застави має достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Згідно ч.5 ст. 182 КПК України щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи, данні про особу підозрюваної, наявність встановлених ризиків, обсяг інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, вчинених з корисливих мотивів та в період воєнного стану, а також тяжкість цих кримінальних правопорушень, визначений слідчим суддею розмір застави 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 521010 грн., на думку колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Отже висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для продовження підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 376, 177, 178, 182, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2022р. залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 22.12.2022р. включно, з визначенням застави у розмірі 521010 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 В ОСОБА_10 І ОСОБА_11