Справа № 167/89/23
Номер провадження 1-кп/167/30/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 31 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Рожище Волинської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, не судимий у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України)

встановив:

03 лютого 2023 року до Рожищенського районного суду Волинської області з Луцької окружної прокуратури надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 06 лютого 2023 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Рожищенського районного суду волинської області від 02 березня 2023 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України призначено до розгляду.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений заявили клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки ОСОБА_5 добровільно звернувся до лікувального закладу КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради і пройшов курс лікування з 23 січня 2023 року по 17 лютого 2023 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками, що відповідає діагнозу «Гашишна наркоманія, епізодичне вживання».

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що він дійсно добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркотичної залежності. Також у повному обсязі визнав вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та підтвердив фактичні обставини даного кримінального провадження. Просив клопотання захисника задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання захисника підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, враховуючи, що останній добровільно пройшов лікування в лікувальному закладі від наркоманії, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч. 4 ст. 309 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов такого висновку.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26 квітня 2002 року №4, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за змістом норм, передбачених, зокрема, ч. 4 ст. 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Також суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 357/11205/19 (провадження № 51-2776 кмо 21), згідно якого положеннями ч. 4 ст. 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов:

1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію;

2) особою розпочато лікування від наркоманії.

При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Таким чином, встановлення цих обставин є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.

Закон України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР містить дефініції таких понять: добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами - умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин; особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

На переконання колегії суддів об`єднаної палати норма ч. 4 ст. 309 КК за своїм характером є заохочувальною.

Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту ставив ціль вилікувати особу від захворювання на наркоманію, яке є тяжчим у порівнянні, наприклад, із захворюванням на алкоголізм.

Тому звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.

Покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

Крім того, законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Положення кримінального закону не виключають можливість застосування ч. 4 ст. 309 КК навіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування.

Крім того, причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.

Так само не має значення для застосування положень ч. 4 ст. 309 КК факт попереднього перебування особи на обліку. Той факт, що особа вперше звернулася для лікування може слугувати підставою для її звільнення від кримінальної відповідальності шляхом застосування вказаної правової норми, за наявністю інших підстав для цього.

Згідно повідомлення Комунального підприємства «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради № 735/1-7 від 27 лютого 2023 року, ОСОБА_5 самостійно звернувся до КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» та пройшов амбулаторне лікування з 23 січня 2023 року по 17 лютого 2023 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками, що відповідає діагнозу «Гашишна наркоманія, епізодичне вживання».

Допитана в судовому засіданні лікар ОСОБА_6 підтвердила в судовому засіданні, що ОСОБА_5 добровільно звернувся до КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» та потребував лікування. Йому було встановлено діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками, що відповідає діагнозу «Гашишна наркоманія, епізодичне вживання», в зв`язку з чим останній пройшов курс лікування.

Об`єктивних підстав не довіряти доводам ОСОБА_5 про те, що до лікувального закладу він звернувся добровільно з метою вилікуватися від наркоманії, у суду немає.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 добровільно звернувся та пройшов курс лікування від наркоманії, крім того, метою його лікування є бажання вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, у судовому засідання ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, тому суд вважає, за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 284-286, 288, 369, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046 від 31 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» в сумі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок (висновок експерта № СЕ-19/103-23/639-НЗПРАП від 20 січня 2023 року, висновок експерта № СЕ-19/103-23/640-НЗПРАП від 24 січня 2023 року).

Речові докази: сейф-пакет №2804148 з канабісом масою 3,2533 г, та картонна коробка з канабісом масою 234,74 г, що зберігаються в ГУНП у Волинській області (м. Луцьк вул. Винниченка, 11) знищити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_7 СІЛІЧ