Справа №336/6199/22
Пр.1-кп/336/434/2023
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

03 березня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001017 від 07.07.2022, яке надійшло на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, не працевлаштованої, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ,

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 КК України, -

та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає: АДРЕСА_4 ,

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 , з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ; інших учасників кримінального провадження: потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2022 прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з обвинувальним актом за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою суду від 21.11.2022 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає, що перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні, підсудність справи віднесена до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за місцем вчинення злочинів, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, просить призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та доручити органу пробації за місцем проживання кожної з обвинувачених складання досудової доповіді.

Також, стороною обвинувачення заявлено про необхідність виклику до суду для допиту всіх учасників процесу згідно зі списком осіб, які підлягають виклику до суду. Клопотань щодо вжиття чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинувачених у вигляді застави, від сторони обвинувачення не надійшло.

З приводу клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, прокурор вважає, що підстави для прийняття відповідного рішення відсутні. Стороною обвинувачення дотриманий строк досудового розслідування, передбачений п.4 ч.3 ст.219 КПК України, який для нетяжких злочинів становить два місяці. Так, строк має відраховуватись від дня повідомлення про підозру ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001017 від 07.07.2022, адже відомості саме в межах даного провадження внесені до ЄРДР раніше. Строк для звернення із обвинувальним актом відраховувався до 30.11.2022, адже повинен визначатись з 20.09.2022, коли й повідомлено вказаним особам про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Повідомлення про завершення досудового розслідування складено 04.11.2022, саме в цю дату із матеріалами ознайомлені потерпілі, а сторона захисту фактично ознайомилась 11.11.2022, обвинувальний акт складений 11.11.2022, засвідчений прокурором 14.11.2022 та поданий до суду 15.11.2022. При цьому, дане кримінальне провадження об`єднано 14.10.2022 із кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0001103 від 26.07.2022. В межах останнього зазначеного провадження про підозру підозрюваним повідомлено 08.09.2022. Строк досудового розслідування не продовжувався. Крім того, повідомлення про завершення досудового розслідування не направлялось захисту засобами поштового зв`язку, враховуючи достатність строку від дня повідомлення про підозру.

З приводу прийняття цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , поданого 02.03.2023, прокурор ОСОБА_5 під час засідання не заперечувала.

Захисник ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання висловили спільну позицію сторони захисту, відповідно до якої підтримали подане письмове клопотання про закриття кримінального провадження внаслідок закінчення строку досудового розслідування після повідомлення про підозру на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, відповідно, проти призначення справи до судового розгляду заперечували. Щодо клопотання про часткове скасування арешту майна, яке надійшло від сторони захисту 18.01.2023, під час підготовчого судового засідання просили залишити без розгляду, як таке, що подано передчасно. Щодо прийняття цивільного позову ОСОБА_7 сторона захисту заперечувала, проте, доводи такого рішення, висловлені щодо суми шкоди, а також валюти стягнення матеріальної шкоди, тобто, стосувались розгляду позову по суті, а не стадії прийняття.

За змістом письмового клопотання, проголошеного під час його розгляду, на переконання сторони захисту, за своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин. Чітка мета відповідного положення п.1 ст.6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоб обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене. При цьому, відповідно до релевантної практики ЄСПЛ, період, який має прийматися до уваги, повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи. В інтерпретації до чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з п.14 ч.1 ст.3 КПК, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч.5 ст.219 КПК). Так, захист наводить посилання на п.4 ч.3 ст.219 КПК, згідно з яким до якого досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Відповідно, оскільки в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001103 від 26.07.2022 про підозру підозрюваним повідомлено 08.09.2022, до дня звернення сторони обвинувачення до суду із обвинувальним актом 15.11.2022 строк досудового розслідування сплинув й відповідно до ч.5 ст.294 КПК України поновленню не підлягає.

У клопотанні зазначено, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

За змістом клопотання, 07.07.2022 внесено відповідні відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за №0001017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. 26.07.2022 розпочато досудове розслідування кримінального провадження за №0001103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в межах якого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 08.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тому саме з цього часу почав відлік двомісячний строк проведення досудового розслідування. У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 20.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0001017. 14.10.2022 вказані провадження об`єднані. Прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_5 04.11.2022 підписано та складено повідомлення про завершення досудового розслідування, яке сторона захисту не отримувала та не була з ним ознайомлена. Також, як вказує сторона захисту, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, що підтверджують факт направлення вказаного повідомлення стороні захисту. Повідомлення не має вихідного номеру, що свідчить про відсутність його реєстрації у канцелярії відділу поліції, а, значить, й направлення стороні захисту. Відтак, враховуючи, що прокурором належно не підтверджений факт завершення досудового розслідування, як і повідомлення цієї інформації стороні захисту, то період з 05.11.2022 (наступний день після ознайомлення (04.11.2022) з матеріалами кримінального провадження потерпілими) по 11.11.2022 (початок та закінчення ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження) включається у строк досудового розслідування.

При цьому, враховуючи, що потерпілим відкрито матеріали справи для ознайомлення з ними 04.11.2022 та того ж дня ознайомлено з ними, цей день не включається у строк досудового розслідування. Відлік строку продовжується з моменту виконання приписів ч.9 ст.290 КПК (тобто, з 05.11.2022), відповідно, днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є 09.11.2022.

Разом з тим, сторона захисту безпосередньо ознайомилася з повідомленням про завершення досудового розслідування 11.11.2022 (про що свідчить підпис захисника), тобто, вже після закінчення строку досудового розслідування та цього ж дня підтвердила факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, про що свідчить протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, підписаний підозрюваними та її захисником без будь-яких зауважень та застережень (п.102 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування). Обвинувальний акт складений та підписаний прокурором 11.11.2022, направлений до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та отриманий судом 15.11.2022, що, на думку сторони захисту, свідчить про очевидне порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України. За викладених обставин, враховуючи, що злочин, який інкримінується підозрюваним, не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, на думку сторони захисту підлягають застосуванню приписи п.10 ч.1 ст.284 КПК. Тому за положеннями ст.2, 42, 110 КПК України, оскільки до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, а обвинувальний акт надійшов до суду поза вказаними строками, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слід вважати такими, що не набули процесуального статусу обвинуваченого (підсудного).

Потерпілі під час підготовчого судового засідання просили призначити справу до судового розгляду, підтримали прийняття до розгляду цивільного позову ОСОБА_7 та заперечували проти клопотання сторони захисту про закриття провадження.

Заслухавши думку присутніх, відповідно до ст. 315 КПК України, суд дійшов висновку про можливість провести підготовку до судового розгляду і визначити дату та місце його проведення у зв`язку із таким.

За нормою п.2,5 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 цього Кодексу; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

За нормою п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Стосовно клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строку досудового розслідування, суд встановив підстави для відмови у його задоволенні, при цьому, враховує правові висновки, здійснені Верховним Судом у постанові від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19, провадження № 51-2890км19, Об`єднаною Палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.10.2022 у справі № 216/4805/20, провадження № 51-4684 кмо 21.

Так, забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження у частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (ст. 2 КПК).

Проміжок у часі між повідомленням про завершення досудового розслідування та наданням фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування не може свідчити про те, що строк досудового розслідування має рахуватися аж до моменту реального забезпечення доступу до матеріалів розслідування, оскільки можуть існувати ситуації, коли уповноважені суб`єкти об`єктивно не можуть негайно надати фактичний доступ до вказаних матеріалів. До того ж приписи КПК не містять вимоги «невідкладності» щодо забезпечення доступу до матеріалів розслідування після здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування.

Таким чином, день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати. День направлення або безпосереднього вручення повідомлення про завершення досудового розслідування, у якому зазначається дата, час та місце ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

За змістом п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, направленням до суду обвинувального акта.

Положеннями кримінального процесуального закону, закріпленими у статтях 219, 294295-1 КПК, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Згідно зі ст.113 КПК процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч.2 ст. 113 КПК).

Дійсно, як зазначала сторона захисту, за своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому, ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

В інтерпретації до чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з п.14 ч.1 ст.3 КПК, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду, зокрема, з обвинувальним актом, або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Вказаний у наведеній нормі строк відноситься до загального. При цьому, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч.5 ст.219 КПК, в редакції станом на час досудового розслідування).

З огляду на те, що обвинуваченим у даному кримінальному провадженні інкримінується вчинення нетяжких злочинів, за приписами п.4 ч.3 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців, з приводу чого заперечень сторонами не висловлено. Рішення про продовження строку у даному провадженні не приймалось, що також не оспорюється присутніми в судовому засіданні. Крім того, згідно з ч.5 ст.294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

За положеннями ст.283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Згідно з нормою ст.293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч.2 ст. 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Суд також враховує, що за нормою ч.1, 6, 7 ст.217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене. Днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

При цьому, перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених ст.291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до ч.1 ст.337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

За приписами ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів. Так само про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Так, судом встановлено, що 07.07.2022 внесено відповідні відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за №0001017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. 20.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0001017.

Пізніше, - 26.07.2022 розпочато досудове розслідування кримінального провадження за №0001103 за ознаками іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в межах якого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 08.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, тому саме з цього часу почав відлік двомісячний строк проведення досудового розслідування.

14.10.2022 вказані провадження об`єднані, 20.10.2022 підозрюваним повідомлено про змінену підозру.

Прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_5 04.11.2022 підписано та складено повідомлення про завершення досудового розслідування, яке стороні захисту не надіслано, проте, потерпілим відкрито матеріали справи для ознайомлення з ними 04.11.2022 та того ж дня ознайомлено з ними, що підтверджено під час підготовчого судового засідання реєстром матеріалів досудового розслідування, стороною обвинувачення, а також визнається стороною захисту, зокрема, за змістом клопотання, що розглядається.

Прокурор зауважила, що засобами телефонного зв`язку 04.11.2022 за її дорученням слідчий повідомляв про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, що не оспорено стороною захисту під час розгляду клопотання. При цьому, враховуючи, що обвинувачені та їх захисник не є мешканцями Запорізької області, вочевидь, що повідомлення про настання цієї стадії відбулось в іншій формі, ніж засобами поштового листування, але зумовило й фактичне отримання повідомлення, й ознайомлення із матеріалами досудового розслідування. Суд наголошу, що закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ.

11.11.2022 сторона захисту розпочала та закінчила ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, та, за твердженням захисника, саме в цей день отримала повідомлення про завершення досудового розслідування, тому, із врахуванням приписів ч.5 ст. 115 КПК України строк з 04.11.2022 до 11.11.2022 не включається у строк досудового розслідування. Відтак, 5 днів, що залишались до закінчення досудового розслідування мають бути зараховані при підрахунку допустимого строку надходження обвинувального акта до суду. Таким чином, 08.11.2022 мав бути останнім днем строку, проте, із врахуванням вказаних п`яти днів, строк звернення до суду продовжений з 12.11.2022 та мав завершитись 16.11.2022. Проте, обвинувальний акт, що визнається сторонами та підтверджено вхідним штемпелем кореспонденції суду, поданий до суду 15.11.2022 та зареєстрований в автоматизованій системі документообігу суду (протокол автоматизованого розподілу справи між суддями). Отже, отримання 15.11.2022 місцевим судом обвинувального акта відбулося у межах строку досудового розслідування.

Також, згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Викладене кореспондується з положеннями ч.2 ст.1 КПК України.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ, зокрема, висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Відкриття матеріалів іншій стороні, що відповідає власне назві норми ст.290 КПК України, на переконання суду, має своїм наслідком виконання вимог ст.291 КПК України, оскільки в разі її часткового виконання (щодо сторони захисту, або лише щодо іншого учасника кримінального провадження, включаючи потерпілого), це свідчитиме про недотримання визначеного порядку здійснення кримінального провадження.

Законодавцем не проведено розмежування, в якому випадку строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження може включатись до строку досудового розслідування, а в якому ні, в залежності від статусу учасника кримінального провадження, якому відкрито матеріали, що покликано попередити можливість маніпулювання строками певною стороною.

Суд наголошує, що за положеннями ч.5 ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Й саме щодо особливостей повідомлення про завершення досудового розслідування та фактичне ознайомлення сторонами кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування йдеться у згаданій вище постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.10.2022 у справі № 216/4805/20, провадження № 51-4684 кмо 21. В даному випадку, суд враховує правові висновки, наведені у вказаній постанові, саме в контексті ознайомлення із цими матеріалами не лише стороною захисту, що має безпосереднє значення у даному кримінальному провадженні.

Тому суд встановив, що клопотання про закриття кримінального провадження не є обґрунтованим й приймає рішення про відмову у його задоволенні.

Судом встановлено, що обставини, передбачені ст.76 КПК України, що виключають участь головуючого судді у розгляді кримінального провадження, відсутні.

Провадження підсудне Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, підстав, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, не встановлено. Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду у закритому судовому засіданні. Необхідним є виклик всіх учасників кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання учасниками процесу клопотань про обрання запобіжного заходу та вжиття інших заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених не заявлено.

Крім того, відповідно до ст.128 КПК України на стадії підготовчого судового розгляду суд прийняв до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення з обвинувачених в солідарному порядку завданої матеріальної шкоди у сумі 100 000,00 гривень та 7 000 доларів США, а також моральної шкоди у сумі 20 000,00 гривень, оскільки ставиться питання про завдання збитків саме внаслідок скоєння кримінальних правопорушень.

У зв`язку із прийняттям позову до розгляду, обвинувачених визнано судом цивільними відповідачами, їх захисника представником цивільних відповідачів, потерпілу ОСОБА_7 цивільним позивачем. Відтак, необхідно перед початком судового розгляду роз`яснити їм процесуальні права, якими вони наділені за змістом кримінально-процесуального законодавства. Також, роз`яснено право подати відзив протягом 15 днів з дня отримання копії позовної заяви.

Суд наголосив на спростування доводів сторони захисту, що копія позовної заяви вручається стороні захисту лише в разі її прийняття, що здійснено судом після розгляду питання.

Згідно з п.6 ч.3 ст.314, ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Тому, враховуючи дотримання вимог ч.2,4 ст.314-1 КПК України, суд вважає за необхідне доручити органу з питань пробації за місцем проживання обвинувачених підготувати досудову доповідь.

Щодо заяви захисника про залишення клопотання про часткове скасування арешту майна без розгляду, суд наголошує, що відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки сторона захисту не скористалась своїм правом підтримати клопотання, ініціювала залишення його без розгляду як такого, що подано передчасно, судом встановлено підстави для задоволення цієї заяви.

Керуючись ст. 3, 5, 7, 22, 26, 31, 55, 76, 113-115, 219, 290-291, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження відмовити.

Клопотання сторони захисту задовольнити, залишити заяву про часткове скасування арешту майна без розгляду.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту на 10 березня 2023 року на 12 годину 30 хвилин, який відбудеться у приміщенні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Наступною датою судового засідання відповідно до встановленого графіку розгляду кримінального провадження визначити 12 квітня 2023 року об 11 годині 30 хвилин.

Справу розглядати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні.

Доручити Новомосковському міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (51206, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Микити Головка, б.18-А; ) підготувати досудову доповідь відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та невідкладно після їх підготовки надіслати до суду.

Дати розпорядження секретарю судового засідання про виклик учасників судового провадження в судове засідання в порядку, передбаченому ст.135-139 КПК України, надіслати вимогу про доставку обвинуваченого конвоєм для участі у судовому засіданні.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1