ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2194/22 Справа № 210/571/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 під час розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000264 стосовно
ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Каунас Литва, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджена, останній раз: 19.09.2019 року вироком Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1190,00 гривень. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2020 року штраф замінено на 70 годин громадських робіт. 01.09.2020 року знята з обліку Центру пробації у зв`язку з відбуттям покарання,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 358 КК України,
за участю в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2022 рокуОСОБА_7 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України та виправдати за відсутністю в її діях складу злочину.

ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначено їй покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавленння волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

18 жовтня 2022 року до апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 , змінене клопотанням від 23.11.2022 в якому вона просить звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
В судовому засіданні ОСОБА_7 та її захисник підтримали клопотання та з підстав, зазначених у скарзі просили його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.
Заслухавши доповідь головуючого, думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії вона вчинила 11 травня 2019 року.
Вирішуючи питання про редакцію закону України про кримінальну відповідальність, яка підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли у цій справі суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким було внесено зміни до статті 49 КК України не погіршують і не покращують становище особи, то застосуванню підлягають положення ст. 49 КК України в редакції чинній на час вчинення злочину.
Злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції від 05.04.2001 року), відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) відносився до категорії злочинів невеликої тяжкості, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.
Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 49 КК України (в редакції Законів № 245-VII від 16.05.2013, № 1183-VII від 08.04.2014) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б свідчили, що перебіг строку давності переривався або зупинявся. Таким чином, 12 травня 2022 року закінчились строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Законів № 245-VII від 16.05.2013, № 1183-VII від 08.04.2014).
Отже, станом на 15 червня 2022 року дату коли суд першої інстанції ухвалив оскаржений вироку, сплинув трирічний строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, визначені ст. 49 КК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції мав роз`яснити право обвинуваченої на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав, а у випадку відмови в його реалізації, звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.
Колегією суддів відповідно до ст. 285 КПК України ОСОБА_7 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачена підтримала клопотання захисника та просила прийняти таке рішення, підтвердивши, що їй зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності.
Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.
Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_6 в останній редакції про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а обвинувачена ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, а вирок суду в цій частині підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України.
Керуючись ст. ст. 284, 405, 407, 417 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК Українискасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції від 05.04.2001 року, зі змінами внесеними Законом № 245-VII від 16.05.2013) у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4