ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадж. №11-сс/807/19/23 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 16 січня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 01.12.2021 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої зазначив наступне.

15.09.2021 року слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб Мелітопольської окружної прокуратури, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення (справа № 937/4068/21).

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, 17.11.2021 року заявник звернувся до керівника Запорізької обласної прокуратури із заявою про вчинення суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 під час розгляду вищезазначеної скарги кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.375 КК України. Заява надійшла на адресу Запорізької обласної прокуратури 19.11.2021 року.

Проте, до моменту звернення заявника до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою, витяг з ЄРДР про внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених ним у заяві від 17.11.2021 року, на адресу заявника від Запорізької обласної прокуратури не надходив.

З урахуванням вищевикладеного, заявник просив суд зобов`язати прокурора Запорізької обласної прокуратури внести відомості про вчинення зазначених кримінальних правопорушень до ЄРДР; надати заявнику витяг з ЄРДР про внесення відомостей про вчинення зазначених ним у заяві від 17.11.2021 року кримінальних правопорушень до ЄРДР; всі процесуальні (слідчі) дії з досудового розслідування чинного кримінального провадження здійснити за безпосередньої участі заявника.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що викладені у заяві ОСОБА_6 факти за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять жодних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину. В даній заяві фактично викладена незгода з процесуальним рішенням слідчого судді від 15.09.2021 року, що може бути предметом апеляційного оскарження, а не підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не погоджуючись із оскаржуваним рішенням суду, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що посилання слідчого судді на висновки постанови Великої палати Верховного Суду України від 30.01.2019 року, як на підставу відмови в задоволені його скарги, є безпідставними, так як постанови Верховного Суду не є актами кримінального процесуального законодавства України, які згідно до статей 9 і 270 КПК України підлягають застосуванню під час кримінального провадження. Надана слідчим суддею оцінка дій судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 ніякого відношення до розгляду судом даної справи на стадії прийняття прокурором до розгляду його заяви від 17.11.2021 року про вчинення кримінального правопорушення і її реєстрації в ЄРДР, не мають. Предметом розгляду є порушення прокурором Запорізької обласної прокуратури норм статті 214 КПК України при здійснені ним своїх повноважень відповідно до вимог КПК України. Згідно до норм КК України оцінку наявності чи відсутності складу злочину в заяві про вчинення кримінального правопорушення надає слідчий в процесі проведення ним досудового розслідування.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор та ОСОБА_6 не з`явились, прокурор надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, апеляційний суд неодноразово здійснював заходи, скеровані на повідомлення ОСОБА_6 , який проживає на тимчасово окупованій території, однак через розпочату 24.02.2022 року військову агресію проти України доставка поштових відправлень на тимчасово окуповані території України не здійснюється. Про час і дату судового засідання відповідно до ч.1 ст.12-2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ОСОБА_6 був повідомлений заздалегідь, шляхом розміщення оголошення на сайті Запорізького апеляційного суду. З опублікування такого оголошення ОСОБА_6 вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора та ОСОБА_6 , що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому колегія суддів зауважує, що в ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування. З цього приводу слід аналізувати заяви, повідомлення щодо наявності у них конкретних фактів, які б давали підстави вважати наявними ознаки кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України та Положень про порядок ведення ЄРДР дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що 15.09.2021 року слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб Мелітопольської окружної прокуратури, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення (справа № 937/4068/21).

17.11.2021 року заявник звернувся до керівника Запорізької обласної прокуратури із заявою про вчинення суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 під час розгляду вищезазначеної скарги кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.375 КК України. Заява надійшла на адресу Запорізької обласної прокуратури 19.11.2021 року.

Однак, в передбачені законом строки відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були та розслідування не розпочато.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Таким чином, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:

- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР (відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення). Однак слід додатково наголосити, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань;

- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне;

- невнесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, 06.10.2021 року ОСОБА_6 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 при здійсненні нею правосуддя кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.375 КК України. В цей же день офісом Генеральної прокуратури України його заява була спрямована за територіальною юрисдикцією на розгляд Запорізької обласної прокуратури.

03.11.2021 року Запорізькою обласною прокуратурою його заява була спрямована на розгляд територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі.

11.11.2021 року ОСОБА_6 отримав листа від ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, відповідно до якого йому відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР з мотиву відсутності в заяві матеріального складу злочину.

В подальшому 17.11.2021 року ОСОБА_6 повторно звернувся до Запорізької обласної прокуратури із заявою про вчинення суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.375 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно встановив, що вказані ОСОБА_6 обставини не утворюють складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.364, ст.375 КК України, або будь-якого іншого кримінального правопорушення та не містять дій, що свідчать про зловживання службовим становищем слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 . Отже, в скарзі ОСОБА_6 відсутні, передбачені ч.5 ст.214 КПК України, відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.375 КК України.

Фактично зміст заяви ОСОБА_6 зводиться до незгоди із прийнятим слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 рішення, а саме ухвали від 15.09.2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Мелітопольської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються, зокрема, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судового розгляду справ та прийняття по ним судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Зазначене узгоджується з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», відповідно до якого судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Крім того, рішенням Конституційного Суду від 11.06.2020 року статтю 375 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Таким чином, ані в своїй скарзі до суду першої інстанції, ані в апеляційній скарзі ОСОБА_6 не зазначив достатніх даних, які б могли свідчити про вчинення суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_7 кримінального правопорушення. З їх змісту взагалі неможливо встановити фактичні обставини, які б засвідчували наявність ознак будь-якого злочину.

Отже, колегія суддів зазначає, що подана до слідчого судді скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4