Справа № 369/3318/21
Провадження №1-в/369/104/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Бучанського РВ № 2

філії ДУ «Центр пробації»

в м. Києві та Київської області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання начальника відділу Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

встановив:

Як вбачається з клопотання начальника Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області, ОСОБА_5 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки. Вищевказаний вирок набрав законної сили 12 травня 2021 року.

У зв`язку з виконанням вищевказаного вироку суду ОСОБА_5 був поставлений на облік у Фастівському РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області з 26 травня 2021 року по 12 жовтня 2021 року. 07 жовтня 2021 року справу відносно засудженого ОСОБА_5 було передано до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» та 03 грудня 2021 року засудженому були роз`ясненні права порядок та умови іспитового строку, про що відібрана письмова підписка, винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію (четвертий понеділок кожного місяця).

Проте, 22 серпня 2022 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області без будь-якої поважної причини, за що йому 08 червня 2021 року було винесене письмове попередження. Причину неявки на реєстрацію останній пояснив тим, що в цей день з`явитися на реєстрацію не зміг, оскільки начальник не відпустив його з роботи.

Крім того, продовжуючи порушувати виконання обов`язку, встановленого вироком суду ОСОБА_5 24 жовтня 2022 року знову не з`явився на реєстрацію до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області, пояснивши це тим, що він захворів, зобов`язувався надати довідку після закінчення лікування, однак підтверджуючих документів у органу пробації не має.

Крім цього, 26 грудня 2022 року засуджений ОСОБА_5 також не з`явився на реєстрацію до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області, пояснивши це тим, що був у знайомого на дні народженні та у нього були відсутні кошти на проїзд.

У зв`язку з чим начальник Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області вважає, що засуджений своїми умисними діями, що виразилися у невиконанні обов`язків покладених судом у період іспитового строку ОСОБА_5 проявив своє небажання виправдати довіру суду, який не направив його в місця позбавлення волі, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, що підтверджується систематичним порушеннями обов`язку, покладеного на нього вироком суду. Тому звернувся до суду з відповідним клопотанням, в якому просила суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

У судовому засіданні представник Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області провідний інспектор відділу ОСОБА_4 , клопотання підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі. Стверджувала, що засуджений не підтвердив поважність причин неявки на реєстрацію 24 жовтня та 26 грудня 2022 року, 22 серпня 2022 року засудженому було винесено письмове попередження. На обліку Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області засуджений перебуває з 12 жовтня 2021 року.

Прокурор клопотання Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області, вважав передчасним.

Засуджений ОСОБА_5 просив суд не задовольняти клопотання начальника Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області, оскільки працює неофіційно і в ці дати дійсно не зміг з`явитися на реєстрацію, умислу не з`являтись на реєстрацію не мав. Крім того, засуджений вказав, що скасування звільнення є недоцільним, оскільки щоразу повідомляв усіх трьох інспекторів про причини своєї неявки заздалегідь.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що вказане клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом Національної поліції. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно з положеннями ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.166 КВК України, особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

У відповідності до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Як вбачається, з вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2021 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, та покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Щодо посилань у клопотанні на те, що засуджений не виконав покладений на нього обов`язок передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки не з`явився на реєстрацію, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Аналогічні положення містяться і у ч. 2 ст. 166 КВК України.

При цьому, ч. 3 ст. 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявка засудженого на реєстрацію не свідчить про те, що вона сталася з причин, які не є поважними. Крім того, відповідно до наявної в матеріалах особової справи, а саме вимоги про судимість, а також пояснень представника органу пробації, засуджений ОСОБА_5 нових правопорушень в період іспитового строку не вчиняв.

Судом встановлено, що 22 серпня 2022 року засуджений не з`явився на реєстрацію, але до нього було винесено письмове попередження 19 вересня 2022 року.

Крім того, неявка засудженого ОСОБА_5 на реєстрацію 24 жовтня та 26 грудня 2022 року, не свідчить про її систематичний характер, з огляду на положення ч. 4 ст. 166 КВК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_5 не з`являвся на реєстрацію періодично, а не систематично, що свідчить про відсутність злісного невиконання покладених на нього обов`язків судом.

За таких обставин, суд вважає що матеріали справи містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 76, 78 КК України, ст. 394, 395, 537-540 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання начальника Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для відбування основного покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки відмовити.

Особову справу № 206/ЗВП/2021 повернути до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1