ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/7411/20 Номер провадження 11-кп/814/901/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, № 0002128 від 21.04.2020, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харківці, Гадяцького району, Полтавської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування визначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 п.п. 1,2 ст. 76 КК України поклдено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суму 2826 (дві тисячі сімсот двадцять шість) гривень 18 копійок.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07.08.2019, після набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин:

у період часу з 11.02.2019 по 23.05.2019 був працевлаштований на посаді електрозварника ручного зварювання у Фірма «МИР» ТОВ (), зареєстрованому по пр. Ювілейному, 56 у м. Харкові.

Так, ОСОБА_8 , з 02.05.2019 по 23.05.2019, більш точний час встановити не виявилось можливим, діючи умисно, з метою підтвердження поважності причин відсутності на робочому місці у зазначений період часу, за невстановлених обставин придбав у невстановленої особи листок непрацездатності серії АДС № 448650, з внесеними до нього рукописними записами, а саме анкетними даними ОСОБА_8 та неправдивими відомостями щодо перебування останнього в період з 02.05.2019 по 23.05.2019 на амбулаторному лікуванні у ТОВ «МЕДАКОМ» (), яке нібито розташоване у будинку №31 по вул. Іскринській в м. Харкові із діагнозом - виразкова хвороба шлунку.

Після цього, 23.05.2019 в денний час, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Мефодїївська 15, офіс 211, де свою господарську діяльність здійснює Фірма «МИР» ТОВ, достовірно знаючи, що листок непрацездатності серії АДС № 448650 містить неправдиві відомості щодо наявності в нього захворювання та перебування на амбулаторному лікуванні у медичному закладі «МЕДАКОМ» в період з 02.05.2019 по 23.05.2019 діючи умисно, з метою підтвердження наявності законних підстав його відсутності на робочому місці в робочі дні, надав головному бухгалтеру Фірма «МИР» ТОВ - ОСОБА_9 , з метою уникнення застосування до останнього дисциплінарних стягнень за порушення трудового законодавства (прогул без поважних причин), вказаний підроблений листок непрацездатності серії АДС № 448650, виданий на його ім`я, в якому згідно висновку експерта № 10/7/38СЕ-20 від 13.02.2020 всі зображення надруковані за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою струменевим способом друку, бланк якого не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України. Вказаними діями ОСОБА_8 використав завідомо підроблений документ, з метою підтвердження перебування на амбулаторному лікуванні у медичному закладі МЕДАКОМ в період часу з 02.05.2019 по 23.05.2019.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинуваченим подана апеляційна скарги в якій він ставиться питання про скасування вироку суду, просить призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.4 ст.358 КК України.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що справа була розглянута у порядку спрощеного провадження, не оспорює фактичні обставини справи, вважає, що призначене йому покарання судом першої інстанції, не відповідає принципам розумності та справедливості, не відповідає тяжкості кримінального проступку, був змушений стати на облік за місцем реєстрації, але фактично проживає та працює в Харківській області, раніше не притягувався до будь якої відповідальності, раніше не судимий, офіційно працевлаштований.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник в судовому засіданні апеляційного суду просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, але вважає за необхідне клопотання задовольнити і провадження закрити.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, за такого апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Ухвалюючи вирок, суд повинен, крім іншого, вирішити питання чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення ( ч. 4 ст. 368 КПК України). Якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.373 КПК України). Колегія суддів дійшла висновку, що зазначених вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.358 КК України.

Час вчинення кримінального правопорушення є обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони та має важливе значення для застосування положень ст.49 КК України для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому апеляційний суд враховує положення ч.3 ст.62 Конституції України, в яких закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зі змісту обвинувального акту можна дійти висновку, що протиправні дії, які підпадають під ознаки диспозиції злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України були вчиненні ОСОБА_8 з 02.05.2019 по 23.05.2019 року.

Таким чином згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, яке мало місце з 02.05.2019 по 23.05.2019 року, а отже саме ця дата є початком перебігу строку давності кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є проступком, оскільки за його вчинення передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Пунктами 2) та 3) ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Положеннями ч.4 ст.286 КПКУкраїни визначено,що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положенняст.49 ККУкраїни є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Передбачений ст.49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків; невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; не ухилення особи від слідства або суду.

Строки давності диференційовані залежно від виду вчиненого злочину, а щодо проступків від виду передбаченого у санкції статті покарання.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою кримінального правопорушення. Строки давності починають спливати з нуль годин тієї доби, яка настає після доби вчинення злочину; строк давності закінчується після того, як сплила передбачена ст.49 кількість повних років, о 24 годині останньої доби відповідного строку.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України було вчинене ОСОБА_8 з 02.05.2019 по 23.05.2019 року. Таким чином трирічний строк (п.2 ч.1 ст.49 КК України) притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України закінчився.

З огляду на те, що на момент апеляційного розгляду з часу вчинення кримінальних правопорушень минуло більш ніж три роки, то у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення ОСОБА_8 до відповідальності, передбачений ст.49 КК України.

Встановивши вищезазначені обставини, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_8 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

В порядку ч.4 ст.404 КПК України вирок Московського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_8 на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строку давності відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України;

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .