У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , подане в кримінальному провадженні №0000189 від 15.06.2022 відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.
Підозрюваний доставлений під вартою до суду.
Документом, який підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка.
Подане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженню, внесеному 15.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000189, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за підозрою ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК.
Як вказує слідчий у клопотанні, 24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.
У подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє на даний час.
Слідчий у клопотанні вказує, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи негативне ставлення до чинної влади держави Україна, будучи прихильником проросійських поглядів та ідей, підтримуючи злочинні плани вищого керівництва РФ щодо здійснення збройної агресії проти України та щодо встановлення і утвердження тимчасової окупації частини території України, в умовах воєнного стану вступив в злочинну змову з невстановленим представником іноземної держави країни агресора російської федерації, та здійснював протиправну діяльність на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.
Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.08.2022 та у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Києві, ОСОБА_5 за допомогою мобільного додатку «Telegram» вступив в злочинну змову з зазначеним невстановленим представником іноземної держави країни агресора Російської Федерації щодо вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, та залучив при цьому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, за попередньою злочинною домовленістю із невстановленим представником іноземної держави країни агресора Російської Федерації, ОСОБА_5 повинен був за грошову винагороду здійснювати збір необхідної інформації, фото та відеофіксацію розташування військових об`єктів, а також вчиняти інші дії, спрямовані на надання представникам країни агресора допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, та в подальшому за допомогою мобільного додатку «Telegram» передавати зібрану інформацію невстановленому представнику іноземної держави за грошову винагороду.
Надалі з метою приховання своєї злочинної діяльності, не викриття себе, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і наслідки від таких дій, ОСОБА_5 залучив громадянина України ОСОБА_8 для фото та відеофіксації розташування військових об`єктів, наявності там блокпостів та спостережних пунктів, укріплень, входів та виходів з території, перебування там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, якому пообіцяв за це грошову винагороду.
В той же час, з метою отримання грошової винагороди від представників іноземної держави країни агресора Російської Федерації, ОСОБА_5 надав останньому номер банківської картки, відкритої в АТ "ПУМБ" () за номером « НОМЕР_1 », яка оформлена на ОСОБА_8 .
Надалі, у період часу з 22.08.2022 по 20.09.2022, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Києві, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 , за допомогою власного мобільного телефону Redmi Note 7 (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ) з використанням мобільного додатку «Telegram» під унікальним ідентифікатором облікового запису « НОМЕР_4 », який з метою конспірації не відображав прив`язаний до нього номер мобільного телефону, отримував завдання від невстановленого представника іноземної держави країни агресора Російської Федерації, який здійснював листування під обліковим записом із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та зареєстрованим номером мобільного телефону « НОМЕР_5 », військових об`єктів, наявності там блок постів та спостережних пунктів, укріплень, входів та виходів з території, перебування там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, тощо, які передавав ОСОБА_8 .
Слідчий у клопотанні вказує, що надалі у період часу з 22.08.2022 по 20.09.2022, перебуваючи на території м. Києва, ОСОБА_8 на виконання вказівок ОСОБА_5 здійснював фото та відеозйомку військових об`єктів , а також збирав та фіксував інформацію щодо наявності там блокпостів, спостережних пунктів, укріплень, в`їзду та виїзду автомобілів, наявних входів та виходів з території, перебування там військовослужбовців ЗС України відповідну інформацію, яку систематично надсилав у додатку «Telegram» ОСОБА_5 , а саме:
-23.08.2022 здійснив фото та відео фіксацію об`єкту, а саме готель « ІНФОРМАЦІЯ_5 » АДРЕСА_2 , де дислокуються військовослужбовці ЗС України, а також збір та фіксацію інформації щодо прилеглої території (розташованих поряд будівель, в`їздів та виїздів з території;
-30.08.2022 здійснив фото та відео фіксацію об`єкту, а саме Київський військовий АДРЕСА_3 ;
-30.08.2022 здійснив фото та відео фіксацію об`єкту, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 АДРЕСА_4 .
В подальшому, у період часу з 23.08.2022 по 20.09.2022, після отримання від ОСОБА_8 вищезазначеної інформації, ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон Redmi Note 7 (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ), за допомогою мобільного додатку «Telegram» під унікальним ідентифікатором облікового запису « НОМЕР_4 », усвідомлюючи протиправність своїх дій, надсилав зазначеному невстановленому представнику іноземної держави країни агресора Російської Федерації, на обліковий запис із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із зареєстрованим номером мобільного телефону « НОМЕР_5 », вказану вище зібрану інформацію, фото та відео файли щодо військових об`єктів, із деталізацією розташування в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань тощо.
Таким чином, збір та передача ОСОБА_5 інформації вищевказаного характеру представнику іноземної держави агресора може спричинити тяжкі наслідки у вигляді завдання шкоди обороноздатності України, оскільки:
- відомості про порядок організації системи охорони та оборони позицій (об`єктів), сили і засоби, які виділяються для цього, підпадають під дію ст. 16.2 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 22.11.2017 № 408;
- відомості, що розкривають інформацію про дислокацію постів візуального спостереження, підпадають під дію ст. 2.4 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 22.11.2017 № 408;
- відомості про вплив суспільно-політичної обстановки в регіонах дислокації військових частин на їх бойову готовність або морально-психологічний стан особового складу підпадають під дію ст. 1.2.2 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 23.2.2020 № 383;
- відомості про дислокацію, систему охорони, оборони, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу військових частин (установ) в особливий період (на воєнний час) підпадають під дію ст. 1.4.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 23.2.2020 № 383.
Таким чином, зібравши та передавши вказану інформацію представнику іноземної держави, ОСОБА_5 своїми умисними діями надав йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.
Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України: наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 111 КК України.
В поданому клопотанні слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що встановлені ризики, під час застосування 23.09.2022 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , не зменшилися та продовжують існувати на даний час, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, досудове розслідування в даному провадженні завершити до закінчення дії ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме до 13.12.2022 не можливо, у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій: з урахуванням здобутих під час досудового розслідування доказів вирішити питання про повідомлення ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри; додатково допитати підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати відповіді на раніше направлені запити; отримати характеризуючи матеріали на підозрюваного; отримати висновок амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_5 ; розсекретити матеріали НСРД; звернутися з клопотаннями про тимчасовий доступ до мобільного оператора підозрюваного до слідчого судді; провести тимчасові доступи до мобільного оператора підозрюваного; провести огляд матеріалів отриманих в результаті проведення тимчасового доступу до мобільного оператора; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин; виконати відповідно до положень ст. 290, 291 КПК України усі необхідні процесуальні дії щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та скерування його до суду разом із обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування.
Тому, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, без визначенням розміру застави.
Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.
Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 проси відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків. Просили обрати запобіжний захід який не пов`язаний із триманням під вартою.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України: наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.
21.09.2022 о 15:45 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
23.09.2022 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21.11.2022, без визначенням застави.
07.11.2022 постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 13.12.2022, включно.
18.11.2022 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13.12.2022, із без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
08.12.2022 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000189 від 15.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до п`яти місяців, тобто до 13.02.2023 включно.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.
Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2022 ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, а саме: переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя враховує доводи прокурора з приводу того, що досудове розслідування завершити до закінчення дії ухвали від 18.11.2022 неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій: з урахуванням здобутих під час досудового розслідування доказів вирішити питання про повідомлення ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри; додатково допитати підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати відповіді на раніше направлені запити; отримати характеризуючи матеріали на підозрюваного; отримати висновок амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_5 ; розсекретити матеріали НСРД; звернутися з клопотаннями про тимчасовий доступ до мобільного оператора підозрюваного до слідчого судді; провести тимчасові доступи до мобільного оператора підозрюваного; провести огляд матеріалів отриманих в результаті проведення тимчасового доступу до мобільного оператора; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин; виконати відповідно до положень ст. 290, 291 КПК України усі необхідні процесуальні дії щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та скерування його до суду разом із обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні було доведено, що заявлені раніше ризики продовжують існувати та виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, а також наведено обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_5 під вартою, тому приходить до висновку, що клопотання слідчого в частині продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особистість підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан його здоров`я, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 23 год. 59 хв. 05.02.2023, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину під час дії воєнного стану передбаченого ст. 111 Кримінального кодексу України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 180, 183, 193, 194, 196, 199, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 23 год. 59 хв. 05 лютого 2023 року, без права внесення застави.
Строк дії ухвали закінчується о 23 год. 59 хв. 05 лютого 2023 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1