ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3193/22 Справа № 210/2583/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року, якою клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання залишено без задоволення, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що засуджений свою поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання не довів свого виправлення, оскільки хоча і не має стягнень, втім має лише три заохочення за нетривалий час.

Також судом враховано, що сам по собі факт дотримання порядку і режиму утримання під час перебування в колонії є його обов`язком, і не слугує підставою для звільнення.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання умовно - достроково.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що висновки суду є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що за час відбування покарання засуджений довів своє виправлення. Зазначає, що судом не враховано, що останній має три заохочення, приймає участь у виховних заходах та сумлінно ставиться до праці, згідно щоденнику індивідуальної роботи із засудженими став на шлях виправлення.

Також судом не взято до уваги довідку від ТОВ "Спартак Плюс" про те, що засуджений після звільнення буде працевлаштований менеджером зі збуту.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково, зазначивши про його виправлення; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки, на його думку, засуджений не довів свого виправлення; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді клопотання дотримано.

Згідно довідки та характеристики, що надані установою виконання покарань, ОСОБА_7 з 22.08.2018 р. знаходиться в установах виконання покарань, кінець строку припадає на 22.08.2023 року.

За час відбування покарання в Установі виконання покарань №4 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 16.02.2021 року та по теперішній час відбуває покарання в ДУ "Криворізька виправна колонія №80", де характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови та розпорядок дня установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу, не допускає порушення вимог режиму утримання.

Засуджений хоча і не має стягнень, втім за час відбування покарання має лише три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, які отримані за нетривалий час, що передував звернення до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково (а.с. 6).

Головною підставою для умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення належною поведінкою за весь період відбування покарання, оскільки за час перебування в установі виконання покарань з 22.03.2018 р. перше заохочення отримав лише з 05.10.2021 року, активної участі у виховних заходах чи спеціалізованих програмах установи не приймає, через що у колегії немає підстав вважати, що засуджений своєю сумлінною поведінкою систематично доводив своє виправлення.

Крім того, за результатами підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб , узятих під варту, ступінь ймовірної небезпеки ОСОБА_7 є "середній".

Апеляційний суд звертає увагу на те, що 12.03.2021 року комісією установи відповідно до ст. 82 КК України, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення, ОСОБА_7 відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, а 20.01.2022 року комісією відмовлено засудженому в умовно - достроковому звільненні як такому, що "лише став на шлях виправлення".

Також засуджений ОСОБА_7 є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання, призначене йому з застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України за трьома вироками суду, що свідчить про те, що останній схильний до системної протиправної поведінки, його особа має стійку антисоціальну спрямованість, а виправлення цього засудженого до повного відбуття призначеного покарання має беззаперечно підтверджуватись вагомими доказами, яких не вбачається.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд не в повній мірі врахував обставини провадження, є безпідставними, оскільки наявність трьох заохочень не підтверджує систематичності вчинення засудженим дій, що підтверджують його виправлення до повного відбуття призначеного покарання, та сама по собі не є підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Судом досліджені та оцінені всі обставини, які мали значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

З огляду на вищевикладене, доводи захисника не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності внесеного клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення на даний час та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року, якою клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання залишено без задоволення, - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_4