Справа № 484/1166/23
Провадження № 1-КС/484/357/23
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 квітня 2023 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , а також підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні винесене у кримінальному провадженні № 0000281 від 24.02.2023 року слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Фрунзівка Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, батька однієї малолітньої дитини, 2018 року народження, не працюючого, не ФОП, не депутата, не інваліда, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ухвалою слідчого судді від 26.02.2023 року обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту на строк до 25.04.2023 року включно,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000281 від 24.02.2023 за підозрою ОСОБА_8 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

18.04.2023 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозра є обґрунтованою зібраними доказами, досі існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий зазначив, що строк тримання під вартою вказаної особи закінчується 25.04.2023 року, однак прокурором строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців до 24.05.2023 року, оскільки у справі лише 28.03.2023 року були долучені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду, після чого необхідно повідомити про підозру ймовірному організатору злочину ОСОБА_9 . Зазначені матеріали НСРД були проведені у рамках іншого кримінального провадження, тобто була необхідність провести певні процесуальні процедури, на що було витрачено значний час. Також досі не отримано висновок експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів. Крім того, слід надати сторонам кримінального провадження доступ до матеріалів кримінального провадження, вирішити клопотання сторін, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 знайомий зі свідками і може на них впливати, не проживає за місцем реєстрації, не працює, може продовжити злочинну діяльність. Вважає, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, може спонукати його до втечі з метою уникнення відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні оспорював обґрунтованість підозри, проти тримання його під вартою заперечував, просив обрати йому запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, посилаючись на те, що докази його причетності до злочину відсутні. Знайомий з ОСОБА_10 , тож міг спілкувався з ним по телефону, але не знав про злочин, що готується. Стверджував, що він не має наміру тікати з місця проживання, від сім`ї, потребує лікування, яке не може проходити в умовах тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, просив обрати домашній арешт, посилаючись на те, що ризики не обґрунтовані прокурором, а докази вчинення ОСОБА_5 злочину відсутні. Вважає, що під домашнім арештом ОСОБА_5 не зможе вчиняти злочини і спілкуватись зі свідками. Він не має наміру тікати з місця проживання, впливати на свідків та на потерпілу, вчиняти злочини, тому що має сім`ю, яку потрібно утримувати і для цього потрібно працювати. Раніше ОСОБА_5 ніколи не вчиняв злочинів, позитивно характеризується, має вади здоров`я, потребує лікування.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

Крім того, статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою. Відповідно до цієї норми клопотання про продовження такого строку може бути подане прокурором, слідчим за погодженням з прокурором не пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно до ч.3 вказаної статті таке клопотання крім відомостей, передбачених у ст. 184 КПК, повинно мстити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведуть, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку лютого 2023 року у ОСОБА_9 з мотивів помсти виник кримінально-протиправний намір шляхом підпалу пошкодити належний його колишній співмешканці ОСОБА_11 магазин «Бігбой» загальною площею 94м2 вартістю 1 828 430 грн., розташований по АДРЕСА_3 . З метою реалізації свого кримінального протиправного наміру ОСОБА_9 підшукав осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , яким запропонував вчинити вказаний злочин, на що останні надали згоду. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з метою реалізації спільного кримінального протиправного наміру, спрямованого на знищення майна ОСОБА_11 , розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_5 забезпечував мобільність групи шляхом використання автомобілю марки Volkswagen Polo номерний знак НОМЕР_1 , забезпечував знаряддям для підпалу, а саме полімерними пляшками з бензином, а ОСОБА_8 мав безпосередньо підпалити магазин ОСОБА_11 . На виконання спільного кримінально-протиправного наміру, з метою пошкодження майна ОСОБА_11 шляхом підпалу, 24.02.2023 року близько 04.20 години ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 на вказаному автомобілі під керуванням останнього прибули до м. Первомайська Миколаївської області, де оглянули прилеглу до магазину «Бігбой» територію та сусідні вулиці для безпечного підходу та відходу після вчинення злочину. В подальшому, реалізуючи намір, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 заздалегідь підготовлену полімерну пляшку з бензином, а сам залишився в автомобілі та очікував неподалік, щоб попередити в разі виникнення небезпеки. ОСОБА_8 взяв полімерну пляшку із бензином, вийшов з автомобіля та направився до магазину ОСОБА_11 за вказаною вище адресою. Близько 05.00 години він підійшов до магазину «Бігбой», відкрив пляшку, облив бензином стіну магазину та підпалив її, внаслідок чого здійнялась пожежа. Після вчиненого, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, ОСОБА_5 намагався втекти з місця вчинення злочину на автомобілі, однак був затриманий працівниками поліції.

За таких обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб. Про підозру ОСОБА_5 повідомлено 24.02.2023 року.

Зазначені вище обставини підозри підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 від 24.02.2023, з якої слідує, що 24.02.2023 року близько 5 години невстановлені особи здійснили підпал її магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Одеській, 119 в м. Первомайську Миколаївської області; протоколом огляду місця події від 24.02.2023 року, з якого слідує, що було оглянуто територію поряд з торгівельними павільйонами по АДРЕСА_4 , де виявлено ОСОБА_8 , який затриманий працівниками поліції після підпалу магазину «BigBoy» по вул. Одеській, 119 в м. Первомайську Миколаївської області. Поряд з ОСОБА_8 на землі виявлено запальничку, пляшку з залишками рідини з характерним запахом бензину. Через доріжку розміщене приміщення магазину «BigBoy», ролети з фасадної сторони частково пошкоджені в результаті горіння, в нижній частині фасаду на кафелі та на вікні сліди кіптяви. В ході огляду ролетів виявлено та вилучено змив сажі та пожежне сміття. З середини магазин не пошкоджено; протоколом обшуку від 24.02.2023 року автомобілю «Фольксваген Поло» р.н. НОМЕР_1 , на якому приїхали ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . В ході обшуку виявлено та вилучено: предмет, схожий на стартовий пістолет «Retay F29» з магазином та 6 набоями калібру 9 мм, в`язку ключів, банківську картку, жилетку чорного кольору, синтетичну маску на обличчя чорного кольору, невідомий пристрій, який має роз`єм USB, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон, полімерну пляшку з залишками рідини з запахом бензину; актом про пожежу від 24.02.2023 року, згідно до якого попередній орієнтовний розмір завданої матеріальної шкоди склав 134 000 грн.; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 24.02.2024 року, яка розказала, що її колишній співмешканець ОСОБА_9 після розлучення погрожував їй; протоколами затримання ОСОБА_8 і ОСОБА_5 ; протоколом огляду вилученого у ОСОБА_8 телефону, належного ОСОБА_5 , в якому виявлено контакти ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , переписка з ними, з якої вбачається домовленість про підпал майна ОСОБА_11 ; інформацією про вартість магазину; а також: протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 15.02.2023, в ході якого було встановлено наявність перемовин ОСОБА_5 з ОСОБА_9 щодо вчинення кримінального правопорушення; Протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 15.02.2023. В ході проведення вказаної слідчої дії було встановлено наявність перемовин ОСОБА_5 з ОСОБА_9 щодо вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом розслідування у вказаному кримінальному провадженні; протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 13.03.2023, під час якого було встановлено наявність перемовин ОСОБА_5 з ОСОБА_9 щодо вчинення кримінального правопорушення; протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 13.03.2023, під час якого було встановлено наявність перемовин ОСОБА_5 з ОСОБА_9 щодо вчинення кримінального правопорушення; висновком експерта № СЕ-19/115-23/3546 ФХД від 11.04.2023 за результатами проведення судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів; протоколом огляду документу - матеріального носія інформації компакт-диску білого кольору DVD-RW 4,7 Gb з написом «Esperanza», який сторона обвинувачення 24.02.2023 отримала від фізичної особи ОСОБА_12 з відеозаписом, на якому зафіксовано момент вчинення кримінального правопорушення.

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, тобто підозра є обґрунтованою, хоча кваліфікуюча ознака вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб не передбачена диспозицією ч.2 ст. 194 КК України і за наявності має бути врахована як обставина, що обтяжує покарання, а не кваліфікуюча ознака.

Зокрема, про обґрунтованість підозри свідчить наявна в телефоні ОСОБА_5 інформація про зв`язки з ОСОБА_9 , його контакти і переписка саме щодо знищення майна ОСОБА_11 . Позиція підозрюваного про те, що він постійно давав свій телефон в користування ОСОБА_8 , є сумнівною і принаймні, потребує ретельної перевірки і співставлення з іншими доказами. Також сумнівними є пояснення ОСОБА_5 про деталі поїздки в м. Первомайськ, зокрема не ясно, чому вони їхали відстань у 230 км майже сім годин. Також відсутнє підтвердження, що ОСОБА_5 здійснював перевезення як таксист. З такою ж вірогідністю він міг вступити у злочинну змову з ОСОБА_8 з метою отримати заробіток незаконним шляхом. Вказана інформація ще підлягає перевірці і встановленню. З протоколів за результатами НСРД вбачається, що ОСОБА_13 спілкувався із замовником злочину ОСОБА_9 по телефону. При цьому в судовому засіданні під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 стверджував, що не знайомий з ним, а в даному судовому засіданні зазначив, що знайомий з ОСОБА_9 , однак не говорив з ним про злочин. Такі обставини також підлягають перевірці і встановленню.

Суд вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на тяжкий злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, передбаченого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України навіть за умови застосування вимог ч.3 ст. 68 КК України, згідно до якої у разі вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. При цьому суд наголошує, що на даному етапі здобутих доказів, які вказують на причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину, достатньо для його підозри і проведення досудового розслідування з цього приводу.

24.02.2023 року о 08.54 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, фізичне затримання мало місце о 05.32 годині 24.02.2023 року безпосередньо під час вчинення злочину.

Ухвалою слідчого судді від 26.02.2023 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.04.2023 року включно з можливістю внесення застави. Заставу внесено не було, тож підозрюваний досі перебуває під вартою.

14.04.2023 року керівником Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області продовжено строк досудового розслідування в наданому кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 24.05.2023 року.

Слідчий суддя погоджується з тим, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зумовлені необхідністю проведення певних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, зазначених в клопотанні.

Суд погоджується з тим, що продовження строку досудового розслідування прокурором виправдане, оскільки без проведення вказаних дій неможливо закінчити досудове розслідування. Після проведення експертиз та завершення інших дій сторонам кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України слід надати доступ до матеріалів кримінального провадження, вирішити клопотання сторін. Також необхідно скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 має посередню репутацію. Дійсно, він має сім`ю, малолітню дитину. Офіційно він не працює і не зареєстрований як ФОП, позитивно характеризується за колишнім місцем роботи, не має паспорту. З пояснень самого підозрюваного встановлено, що він у серпні переніс важку операцію, має негативний стан здоров`я, тривалий час не міг ходити і працювати. Об`єктивного підтвердження таким обставинам не надано. Суд вважає, що наявний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років 6 місяців. Також він може впливати на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показів, що перешкодить повному, всебічному та неупередженому дослідженню обставин у кримінальному провадженні. Тривалий зв`язок ОСОБА_5 з ОСОБА_8 , про який він зазначив, свідчить не на користь підозрюваного, а навпаки, про його зв`язки з особою кримінальної спрямованості, яка має негативну репутацію, раніше неодноразово судима, на шлях виправлення не стала і постійно вчиняє нові злочини. Саме такій особі ОСОБА_5 0 надавав транспорт і телефон, тобто сприяв злочинній діяльності. Також в даному судовому засіданні суд встановив, що ОСОБА_5 постійно змінює свої пояснення, версії, в тому числі щодо обізнаності про злочин, знайомство з причетними до нього особами та свою репутацію.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою.

Будь-які докази, що спростовують наведені вище факти, стороною захисту не надані. Наявність малолітньої дитини в даному випадку не зменшує зазначених ризиків, оскільки така обставина не вплинула на вибір кола спілкування та діяльності ОСОБА_5 . Необхідність утримувати сім`ю в даному випадку також не зменшує заявлених ризиків, оскільки способом заробітку обрано злочинну діяльність. Щодо стану здоров`я суду не надано доказів про неможливість лікування в умовах СІЗО.

Враховуючи особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні замаху на тяжкий злочин; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відсутні дані про те, що підозрюваний працює, має заробіток, постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки з особами позитивної характеристики. Як встановлено слідчим суддею, він вчинив злочин на замовлення, заради заробітку. Тож у суду відсутні підстави вважати, що він, не будучи під вартою, буде працювати, а не продовжувати злочинну діяльність. Також є підстави вважати, що на волі він зможе зв`язатися з особою, яка замовила злочин і скоригувати свою позицію, спотворити докази чи перешкодити органу досудового розслідування їх виявити.

З наведених вище підстав клопотання ОСОБА_5 та його захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Подальше тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (п. 79) передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В даному випадку такі обставини наявні.

Строк тримання під вартою відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України слід продовжити в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, з врахуванням вимог п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає ОСОБА_5 заставу, яку ним може бути внесено протягом усього часу тримання під вартою. відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, застава визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи розмір попередньо встановленої завданої злочином матеріальної шкоди внаслідок неправомірних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , а також враховуючи дані про особу останнього та матеріальний стан, суд визначає заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суд вважає, що саме такий розмір гарантуватиме виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього в подальшому обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Фрунзівка Одеської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 24 травня 2023 року включно.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення ним особисто або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави в розмірі 70 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 187 880 (сто вісімдесят сім вісімсот вісімдесят) грн. протягом усього часу тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи. Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання таких обов`язків у разі, якщо вони будуть на нього покладені.

Строк дії ухвали до 24 травня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: