Справа № 761/806/23
Провадження № 1-кс/761/1013/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автобус марки «Богдан А-09201» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000005 від 03.01.2021. Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном автобусом марки «Богдан А-09201» р.н. НОМЕР_1 .

Мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 03.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2023 приблизно о 17 год. 15 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи автобусом марки «Богдан А-09201» р.н. НОМЕР_1 , під час здійснення маневру повороту ліворуч на регульованому світлофорами перехресті вул. Оноре де Бальзака - вул. Сержа Лифаря у м. Києві, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1953 р.н., яка перетинала проїзну частину вул. С. Лифаря, поза межами регульованого пішохідного переходу, рухаючись зліва на право відносно напрямку транспортного засобу.

Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.01.2023 за адресою: м. Київ, регульоване перехрестя вул. Оноре де Бальзака - вул. Сержа Лифаря було виявлено та вилучено автобус марки «Богдан А-09201» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

У подальшому вказаний автобус було вилучено та поміщено на територію спеціального майданчику для утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б.

Постановою слідчого від 04.01.2023 автобус марки «Богдан А-09201» р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000005 від 03.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З метою перевірки технічного стану автобуса марки «Богдан А-09201» р.н. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану вказаного автомобіля.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. У клопотанні проосить його розгляд здійснити без участі прокурора.

Власник майна у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Заяв, клопотань не надійшло.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого від 04.01.2023 автобус марки «Богдан А-09201» р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000005 від 03.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, в силу вимог ч. 5 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доводи прокурора щодо заборони вчиняти дії щодо відчуження, користування та розпорядження майном є обгрунтованими, оскільки транспортний засіб зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, тобто є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, задовольнити.

Накласти арешт на майно автобус марки «Богдан А-09201» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000005 від 03.01.2021.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном автобусом марки «Богдан А-09201» р.н. НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1