Справа № 344/1595/23
Провадження № 1-кс/344/723/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000296 від 02 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000296 від 02 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , працюючи на посаді директора ТзОВ «КЕМІТУРАСІЛ» та будучи службовою особою юридичної особи приватного права, зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам юридичної особи приватного права ТзОВ «КЕМІТУРАСІЛ», вчинив усі дії, які вважав за необхідне, і завершив розпочате ним діяння з власної волі спрямоване на заволодіння коштами вказаного Товариства у сумі 1 969 835 грн.

30 січня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, одруженому, з вищою освітою, працюючому директором ТОВ «ТЕХНОКОМПАС», раніше несудимому, на утриманні неповнолітніх дітей не має, вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою директора ТзОВ «КЕМІТУРАСІЛ» ОСОБА_7 про вчинення злочину, висновками проведених експертиз, документами, вилученими в ході проведення тимчасових доступів до речей та документів, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_5 , призначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання на підставах, викладених у клопотанні, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави. Проте після отримання довідки про доходи підозрюваного, не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Слідчий у судовому засіданні просив клопотання задовольнити, але, враховуючи фінансову можливість підозрюваного, не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

У судовому засіданні підозрюваний просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, оскільки у нього немає фінансової можливості сплатити заставу.

Захисник у судовому засіданні пояснив, що прокурором не доведено існування ризиків, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний період доби.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, які не заперечували щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваного, захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частинами першою-другою статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності з положеннями частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу

Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частина перша статті 182 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України; наявністю ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Як вбачається з доданих до цього клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою директора ТзОВ «КЕМІТУРАСІЛ» ОСОБА_7 про вчинення злочину, висновками проведених експертиз, документами, вилученими в ході проведення тимчасових доступів до речей та документів, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини першої-другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи із приписів статті 184 Кримінального процесуального кодексу України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які існують та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти перший, третій та четвертий вказаної статті.

Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини:

пункт 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та він усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення такого злочину;

- пункт 3 - незаконно впливати на свідків, потерпілого оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомі їх анкетні дані так, як останній протягом тривалого часу перебував з ними у ділових і господарських взаємовідносинах, підтримує дружні відносини з працівниками у зв`язку з чим свідки можуть попасти під його негативний вплив;

- пункт 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у підозрюваний може не з`являтися на виклики до слідчого, прокурора чи суду.

Також, виходячи зі змісту пункту 3 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, прокурор зобов`язані надати слідчому судді докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею перевірено можливість обрання запобіжних заходів, передбачених частини першої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України, наступним чином.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органів досудового розслідування та до суду не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваної, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, на думку слідчого судді, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Обрання запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що слідчому судді представлено відомості з постійного місця роботи підозрюваного про розмір доходів, згідно яких його дохід за 2022 рік складає 79800,00 грн, за період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року 5474,00 грн. У судовому засіданні також не встановлено осіб, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є найбільш суворим і про його застосування не заявлено у суді.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурор та слідчий не заперечували проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України передбачені обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного. При цьому за змістом частини сьомої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя також враховує вимоги пунктів 3-4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, зважає на те, що ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, наявність яких встановлено під час досудового розслідування та які доведені у судовому засіданні, не відпали, а тому у судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість обрання зазначеного запобіжного заходу, який є здатним забезпечити дієвість даного кримінального провадження та дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку, що подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_5 не підлягає задоволенню та слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, строком на 60 днів, тобто до 01 квітня 2023 року включно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 179, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 квітня 2023 року включно, але виключно в межах строку досудового розслідування.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у нічний час доби з 22 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з усіма свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 01 квітня 2023 року включно.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 03 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1