Провадження № 1-кп/712/249/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002088 від 01.08.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, немаючого на утриманні дітей, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.12.2006 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харків за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 26.12.2007 звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку;

05.02.2013 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу 1200 грн;

06.07.2017 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.190, ч.ч.1, 2 ст.200, ч.3 ст. 357, ч.ч.1, 2 ст.361 КК України до позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з роботою електронно обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж;

16.04.2018 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.200, ч.2 ст.361, ч.4 ст.70 КК України, до позбавлення волі на 5 років 2 місяці, з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з роботою електронно-обчислюваних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж строком на 1 рік; 12.05.2020 звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 9 місяців 14 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2021 близько 06 год. 30 хв. ОСОБА_5 повторно, тобто будучи особою, раніше судимою за статтями 185, 186 КК України, маючи умисел на заволодіння транспортним засобом, з метою протиправного вилучення транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою: м. Черкаси вул. Хрещатик, 225, поблизу закладу «Ерік», заволодів транспортним засобом шляхом викрадення у Хан-Авасі Лоуренса Чо ключа від автомобіля «Форд Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 30.12.2020 належить ОСОБА_6 , та відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-21/10701-АВ від 31.08.2021 вартість автомобіля «Форд Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, становить 235260,00 грн, що становить 207 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В подальшому, ОСОБА_5 передав ключ від автомобіля знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для здійснення перегону автомобіля «Форд Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, в указане ним місце. Далі, ОСОБА_7 , будучи впевненим в тому, що автомобіль належить ОСОБА_5 , здійснив перегін автомобіля «Форд Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, із вул. Хрещатик, 225, у м. Черкаси до парковки Черкаської обласної лікарні за адресою: м.Черкаси, вул. Менделєєва 3, де передав ОСОБА_5 ключі та документи від вищевказаного автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчиненому повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_5 пояснив, що влітку 2021 року близько 5-6 години ранку, він ішов по вул.Хрещатик, де біля клубу «Ерік» побачив темношкірого чоловіка, якому було зле, хтось бризнув йому в обличчя з газового балончика. ОСОБА_5 постукав чоловіка по плечу, але останній відреагував агресивно. Потім, ОСОБА_5 дістав з кишені штанів темношкірого чоловіка ключі від автомобіля, техпаспорт та посвідку на тимчасове проживання, і заволодів вказаними речами. Далі, він передав викрадені ключі своєму товаришу ОСОБА_7 для того, щоб останній перегнав автомобіль з вул. Хрещатик в указане ним місце. ОСОБА_7 здійснив перегін транспортного засобу до Черкаської обласної лікарні, та там його залишив. В подальшому, працівники поліції викрили ОСОБА_5 , знайшли викрадений автомобіль та повернули його власнику. ОСОБА_5 вказав, що усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаювався у вчиненому, запевняв, що став на шлях виправлення. ОСОБА_5 зазначив, що потерпіла немає до нього претензій. Під час судового розгляду справи він здійснив перерахування коштів на підтримку Збройних Сил України (1000 грн); з вересня 2022 року, після виїзду рідних закордон, він здійснює догляд за хворою бабусею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в Чорнобаївському районні Черкаської області.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

В судових дебатах прокурор вважала, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, тяжкими захворюваннями не страждає, непрацюючий, не одружений, на утриманні дітей немає.

Під час досудового розслідування 27.08.2021 автомобіль марки «Форд Фокус», та ключі до нього повернуто потерпілій ОСОБА_6 , зауваження щодо загального стану транспортного засобу відсутні, що підтверджується зберігальною розпискою від 27.08.2021. Згідно заяви потерпілої ОСОБА_6 , остання не має претензій до обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах, установлених санкцією ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі та застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст.69 КК України судом не встановлено.

При застосуванні положень ст.75 КК України конфіскація майна як додаткове покарання судом не призначається.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відсутній та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №СЕ-19/124-21/10701-АВ від 31.08.2021) в сумі 686 гривень 48 копійок.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 381, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи (висновок №СЕ-19/124-21/10701-АВ від 31.08.2021) в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «Форд Фокус», що переданий на відповідальне зберігання Хан ОСОБА_9 залишити за належністю ОСОБА_6 ;

- шорти «Nike» сірого кольору, що передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити за належністю ОСОБА_7 ;

- 3 диски для лазерних систем зчитування, які приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1