У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків з`являтися за викликом слідчого, прокурора або суду на весь строк досудового розслідування та розгляду справи в суді, а також на строк до 01.03.2023:

- не залишати місце мешкання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду в період з 17:00 год. до 06:00 год.

- не виїжджати за межі м. Херсон;

- повідомляти про зміну засобів зв`язку;

- утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Зазначив, що суд приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не надав належної оцінки тим фактам, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, розуміючи можливість реального позбавлення волі.

Вказав, що суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, де потерпіла та свідки є жінки, які проживають поряд з ним. Тому є підстави вважати про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки знає де вони проживають.

Просить звернути увагу, що підозрюваний не працевлаштований та не має власних джерел доходу, характеризується негативно, тому на підставі п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є підстави вважати, що він може вчинити інші злочини.

На думку апелянта, органом досудового розслідування обґрунтовано доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а викладені факти вказують на те, що суд дослідив обставини справи однобічно та не в повній мірі врахував необхідність запобігання доведеним ризикам шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000182 від 28.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України за обставинами вчинення ОСОБА_6 незакінченого замаху на відкрите викрадення майна, належного ОСОБА_7 .

29.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також те, що ОСОБА_6 мешкає у м. Херсоні, який на даний час є прифронтовим містом, офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, а тому слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, зокрема що ОСОБА_6 має постійне місце мешкання, за яким проживає з цивільною дружиною та дитиною, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, визнає свою причетність до вчиненого злочину, співпрацює зі слідством. Слідчий суддя вказав, що прокурором не надано доказів на підтвердження матеріального стану підозрюваного, який би свідчив про можливість до тривалого переховування або про наявність родичів за кордоном. Окрім того встановлено, що ОСОБА_6 має бажання проходити військову службу, та згідно оглянутої в судовому засіданні повістки, останній зобов`язаний 01.02.2023 з`явитись до воєнкомату для проходження медичного огляду.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти настанню встановлених ризиків є можливість шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_5 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити клопотання слідчого та обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово викликався в судове засідання, однак до апеляційного суду не з`явився.

Підозрюваний перебуває під домашнім арештом у м. Херсоні, та прокурор під час апеляційного розгляду вказав, що не зміг забезпечити його явку до апеляційного суду. У зв`язку з тим, що підозрюваний проживає в м. Херсоні, яке на даний час є прифронтовим містом, зважаючи на складнощі транспортного сполучення м. Херсона з м. Миколаєвом та щоденними обстрілами м. Херсона, суд дійшов висновку провести апеляційний розгляд без участі підозрюваного, участь якого стороною обвинувачення не забезпечена.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Водночас ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 4. ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182.

Згідно підозри, 28 січня 2023 року близько 16:00 год., ОСОБА_6 , переслідуючи умисел, направлений на відкрите протиправне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, відкрито для оточуючих, без застосування насилля та погроз, зайшов до приміщення офісу, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де в присутності свідка ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 намагався здійснити відкрите викрадення продуктів харчування, які належать потерпілій ОСОБА_7 . Схопивши пакет з продуктами харчування, підозрюваний вибіг в напрямку виходу з приміщення будинку, впав та був зупинений потерпілою ОСОБА_7 , через що з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину підтверджується доказами, доданими до клопотання. Зазначена підозра сторонами кримінального провадження не оскаржується.

Разом з тим, суд вважає, що сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, зважаючи на те, що в Україні введено воєнний стан, ведуться активні бойові дії та ситуація є нестабільною, враховуючи що ОСОБА_6 мешкає у м. Херсоні, який на даний час є прифронтовим містом, офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків та потерпілої у цьому кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Однак, підозрюваний має постійне місце проживання, за яким проживає з цивільною дружиною та дитиною, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, визнає свою причетність до вчиненого злочину, співпрацює зі слідством, має бажання проходити військову службу, про що свідчить повістка, що міститься в матеріалах справи.

Тому слідчий суддя дійшов правильного висновку, що встановлені та доведені ризики, не є вагомими та можуть бути усунуті за допомогою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційний суд зауважує на тому, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9