ЄУН № 337/3908/22
Провадження № 1-кп/337/81/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника (адвоката) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000946 від 12 вересня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Запоріжжя, громадянина України, освіта не повна середня, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого:

- 19.03.2004 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 3 років позбавлення волі. Звільнився 29.01.2007 по відбуттю строку призначеного покарання;

- 12.09.2007 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 309 ч. 1, 307 ч. 2, 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 01.12.2008 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 185 ч. 2, 309 ч. 2, 70 КК України до З років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком цього ж суду від 12.09.2007, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 12.11.2013 по відбуттю призначеного покарання;

- 12.02.2015 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 22.04.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2015, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 07.12.2016 умовно достроково, невідбутий строк покарання 11 місяців 20 днів;

- 24.07.2018 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 15 ч. 2,185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 28.05.2021 по відбуттю строку призначеного покарання;

у скоєнні кримінального правопорушення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (далі обвинувачений, ОСОБА_5 ), у період воєнного стану в Україні, який запроваджено Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, вчинив крадіжку чужого майна.

Так, 12.09.2022 приблизно о 01:30 ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, повторно, в період дії правового режиму воєнного стану. Перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3 , повторно, в умовах воєнного стану. Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножиць відкрив замок багажника автомобіля марки ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 (далі потерпілий, ОСОБА_4 ). Знаходячись на майданчику для парковки автомобілів за адресою вказаною вище проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав наступне майно:

- відеореєстратор марки «Xiaomi YISmartDash», вартістю 1100,00 грн.;

- автомагнітолу марки «1 DINPioneerIЕ520 TFT», вартістю 499, 77 грн.;

- 5 літрову літрову каністру з охолоджуючою рідиною «Felix», вартістю 529, 67 грн.

Дане майно належить потерпілому ОСОБА_4 , чим завдав останньому матеріальний збиток у загальному розмірі 2129, 44 грн. Після чого, вказане раніше майно присвоїв та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями обвинувачений спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2129, 44 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні за участі захисника ОСОБА_6 , обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та зазначив наступне.

Так, дійсно 12.09.2022 о 01:30 перебуваючи поблизу буд. № 16 по вул. Воронезькій у м. Запоріжжі, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножиць відкрив замок багажника автомобіля марки ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_4 , проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав наступне майно:

- відеореєстратор марки «Xiaomi YISmartDash», вартістю 1100,00 грн.;

- автомагнітолу марки «1 DINPioneerIЕ520 TFT», вартістю 499, 77 грн.;

- 5 літрову літрову каністру з охолоджуючою рідиною «Felix», вартістю 529, 67 грн., викрадене майно продав на ринку , вирученими коштами розпорядився на власний розсуд

В скоєному щиро кається, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень, прохав не позбавляти його свободи.

Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтвердив факт здійснення крадіжки з його автомобіля відео реєстратора , авто магнітоли та каністри з охолоджуючою рідиною. Повідомив , що матеріальна шкода йому не відшкодована , просив суд ухвалити вирок та визнати винним обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання відповідно до вимог закону . Не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 , вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого, обов`язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України, потерпілого , а також дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому та його захиснику, що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, потерпілого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Своїми діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Суд при призначенні покарання виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що ним вчинено тяжкий злочин, особу винного, який розлучений, не працевлаштований, відповідно до вимог ст. 89 КК України, враховує стан здоров`я обвинуваченого , який страждає хронічними захворюваннями і потребує лікування, наявність у відповідності до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку у розмірі 529,67 грн.; відсутність відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України, що йому інкримінується, у відповідності до вимог ст. ст. 65, 68 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК з покладенням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки на думку суду обвинувачений не є суспільно небезпечною особою, виправлення можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.

Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженню складають 1887,80 грн.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази по справі:

- дактилокарту на ім`я ОСОБА_5 зі слідами узорів пальців , що упакована до спезпакетів № 2731331 , № 2731330, змиви з автомобіля , що упаковані у три паперові конверти , та перебувають на зберіганні у камері речових доказів ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1887,80 грн., слід стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1