ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/579/23 Справа № 206/664/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000091,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000091, внесеного 13 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Рішення суду обгрунтовано тим, що СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного 13 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за тих обставин, що 13.02.2023 року до чергової частини Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників УПП в Дніпропетровській області (екіпаж 321) про те, що під час патрулювання Самарського району за адресою м. Дніпро, вулиця Роз`їздна біля будинку 40 зупинено автомобіль Ауді, в якому виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору у великих розмірах.

13 лютого 2023 року в період часу з 17 год. 04 хв. по 17 год. 53 хв., слідчим СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України за добровільної згоди власника ОСОБА_9 було проведено обшук автомобіля марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено зазначені у клопотання речі та документи, які постановою слідчого від 13.02.2023 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя встановив, що автомобіль Ауді, на який слідчий просить накласти арешт, був придбаний ОСОБА_9 за власні кошти на торгах та був розмитнений для взяття його на облік, про що свідчить посвідчення про реєстрацію ТЗ, видане Державною митною службою України (Волинська митниця) від 26.12.2022 року. Вказаний транспортний засіб він використовував для особистих цілей в роботі, а речі, які в ньому перевозила невідома та невстановлена слідством особа, ОСОБА_9 не належать, про що він відразу при зупинці зазначав та відобразив у протоколі обшуку. Невідома особа, яка залишила вилучені під час обшуку речі в автомобілі Ауді, в присутності працівників патрульної поліції з місця події зникла, про що останні зазначають у протоколах допиту їх в якості свідків. Вказана особа слідством досі не встановлена, експертизи з приводу вилучених речей органом досудового розслідування не проведені, а сам ОСОБА_9 у цьому провадженні не є підозрюваним. Транспортним засобом, який належить ОСОБА_9 , не спричинено шкоди будь - якій особі, він не був учасником ДТП, за кермом перебував тверезим, здійснюючи перевезення невідомої особи на імя ОСОБА_10 за проханням останнього.

Тож, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не доведено необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що прямо суперечить вимогам п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, не наведено достатніх даних на підтвердження того, що вказане майно має доказове значення у даному кримінальному провадженні, яке здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, санкція якої не передбачає конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру.

Крім того, слідчий суддя звернув увагу, що транспортні засоби, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, зокрема за постановою слідчого або прокурора, про що складається відповідна розписка, яка приєднується до справи, та в якій вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу. За змістом п. 61 Інструкції, в окремих випадках орган дізнання, досудового слідства, суд може повернути власникам вилучені у них речі для зберігання і до прийняття рішення у справі, якщо буде визнано, що це не призведе до виникнення перешкод для успішного провадження у справі.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000091 від 13.02.2023 року задовольнити та накласти арешт на речі, які були вилучені 13.02.2023 року під час обшуку автомобіля марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , а саме: на автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , ключі від автомобіля марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 .

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя під час прийняття рішення не прийняв до уваги доводи сторони обвинувачення, які ґрунтуються на зібраних в ході досудового розслідування доказах, а саме: протокол обшуку (в ході якого у багажному відділенні автомобіля «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , належного ОСОБА_9 виявлено та вилучено сліп - пакети та згортки з речовиною рослинного походження, сліди пальців рук на останніх); допити свідків - працівників патрульної поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (які показали, що зупинили автомобіль «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_9 із явними ознаками сп`яніння, та який під вигаданим приводом несправності замку багажного відділення вищевказаного автомобіля, тривалий час не відчиняв його, у подальшому в якому було виявлено та вилучено працівниками поліції сліп - пакети та згортки із речовиною рослинного походження).

В даному випадку суд виходив лише із наданих у судовому засіданні непослідовних пояснень ОСОБА_9 , який, у свою чергу, відмовився слідчому надавати покази на підставі ст. 63 Конституції України, та який повідомив суду, що виявлена в його автомобілі сумка із сліп - пакетами та згортками з речовиною рослинного походження належить його знайомому, який їхав із ним у автомобілі та анкетних даних якого він не знає.

Прокурор зазначає, що вищевказаний автомобіль та ключі від нього мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження факту вчинення злочину та його кваліфікуючих ознак, оскільки на даному транспортному засобі фактично здійснювалось перевезення наркотичних засобів та психотропних речовин, отже останній є крім того засобом вчинення злочину та може використовуватись чи бути переданим, знищеним або відчуженим, тому є об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати це майно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів випливає, що об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, полягає у тому, що 13.02.2023 року до ЧЧ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників УПП в Дніпропетровській області (екіпаж 321) про те, що під час патрулювання Самарського району за адресою : м. Дніпро, вул. Роз`їздна, біля будинку 40 зупинено автомобіль "Ауді", в якому виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору у великих розмірах.

13.02.2023 року в період часу з 17 год. 04 хв. по 17 год. 53 хв., слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України за добровільної згоди власника ОСОБА_9 проведено обшук автомобіля марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в ході якого виявлено та вилучено зазначене у клопотанні слідчого майно.

13.02.2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Постановою слідчого слідчого СВ відділення поліції № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 13.02.2023 року вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000091.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Разом з цим, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого, мотивуючи своє рішення тим, що транспортний засіб марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 ОСОБА_9 придбав на власні кошти та використовував для особистих цілей в роботі, а речі, які в ньому перевозила невідома та невстановлена слідством особа, ОСОБА_9 не належать.

На думку колегії суддів, тимчасово вилучене майно у вказаному кримінальному провадженні є речовим доказом, що може слугувати підтвердженням вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, а тому забезпечення його збереження шляхом заборони або обмеження користування, розпорядження чи відчуження майном, накладення на нього арешту необхідне для досягнення завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, проведення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В даному випадку автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 та ключі від нього мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікуючих ознак, оскільки на даному транспортному засобі фактично здійснювалось перевезення наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому останній є, крім того, засобом вчинення злочину та може використовуватись чи бути переданим, знищеним або відчуженим.

Апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора та накладення арешту на вказаний у клопотанні тимчасово вилучений автомобіль та ключі від нього шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним майном, оскільки у випадку повернення вищезазначеного транспортного засобу його власнику або користувачу без накладення на нього арешту може призвести до знищення або приховування вищевказаного речового доказу у кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу створить труднощі під час доказування обставин кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000091 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000091, внесеного 13 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 13.02.2023 року під час обшуку автомобіля марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , а саме: на автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , ключі від автомобіля марки «AUDI», моделі «A4», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4