Справа № 346/2852/22
Провадження № 1-кп/346/537/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000073 від 29.03.2022 р. відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саджавка Надвірнянського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 22 березня 2022 року близько 10 годин 00 хвилин перебував в с.Саджавка Коломийської ТГ Івано-Франківської області поряд з урочищем «Під березиною», на території якого розміщено збірно-розбірна тимчасова споруда (зруб), що належить потерпілому ОСОБА_4 , та в нього раптово виник умисел на незаконне проникнення до вказаного володіння. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 незаконно, не маючи дозволу власника на вхід, пройшовши через піднятий вгору шлагбаум, проник на територію урочища та шляхом віджиму віконної рами проник в приміщення споруди (зрубу).

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 грубо порушив конституційне право потерпілого ОСОБА_4 на недоторканість житла (іншого володіння), що гарантовано кожному громадянину статтею 30 Конституції України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, оскільки в будиночку потерпілого він не перебував та нічого не взяв. При цьому пояснив, що 22.03.2022 о 10-30 він зайшов на територію земельної ділянки, що належить потерпілому, про що йому було достеменно відомо. Дозволу на проходження на земельну ділянку він від власника ділянки не мав, прийшов таємно, сподіваючись, що там нікого немає, з метою знайти випивку та їжу. Розумів, що територія чужа, випивка та їжа, яку хотів знайти та вжити також чужі. Не доходячи до будиночку, який є на території земельної ділянки він почув голоси потерпілого і його сина та почав тікати, бо злякався, що його виявили. Потерпілий та його син наздогнали його неподалік будиночку та побили, після чого приїхала скора та відвезла його у лікарню. Також приїжджали поліцейські, з якими він спілкувався. З потерпілим раніше був знайомий, оскільки одного разу, пів роки тому, допомагав йому косити, за що потерпілий розрахувався з ним пляшкою спиртних напоїв, салом та скляною банкою салату. Вважає, що його відбиток пальця міг бути отриманий потерпілим саме з цієї скляної банки. До будинку він так і не потрапив, нічого з нього не брав, вікно не виламував.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він є власником земельної ділянки в с.Саджавка Коломийської ТГ Івано-Франківської області урочище «Під березиною» площею 1 га, на території якої розміщено будиночок, збірно-розбірна тимчасова споруда (зруб), яка не є житловим приміщенням та використовується для потреб господарства. Дозвіл на перебування у належному потерпілому володінні (земельній ділянці та у будинку) потерпілий обвинуваченому не давав. Доступ на цю земельну ділянку є обмеженим, територія огороджена з усіх боків, на в`їзді встановлений шлагбаум. 22.03.2022 між 10 до 11 годинами він приїхав до свого володіння, підійшов до будиночку та почув звуки, які вказували на те, що всередині хтось є. При цьому двері були зачинені, на дверях висів амбарний замок, який він відкрив ключем. Зайшовши у коридор побачив, що там безлад, всюди стояли банки з настойкою, яку він зберігав в холодильнику, в кімнаті також безлад, на підвіконні банки та бруд, потім побачив, що вікно в кімнаті виламане і на вулиці на землі під вікном лежить обвинувачений, який був одягнений у теплу куртку-дублянку, чорні штани, светр, гумові чоботи, весь був дуже брудний. На куртці в районі плеча фарбою написано літеру «Z». На питання, що він тут робить, обвинувачений тільки мичав. З обвинуваченим близько не знайомий, але йому відомо, що він є братом ОСОБА_8 , лісника угідь, де потерпілий є керівником. Оскільки односельчани говорили, що обвинувачений лазить по чужим хатам, і цей випадок не перший, він зателефонував братові обвинуваченого, щоб з`ясувати данні останнього. Після виявлення обвинуваченого, зателефонував до поліції на службу «102», своєму синові та місцевим активістам. Після приїзду поліцейські оглянули будинок, намагалися опитати обвинуваченого, вивели його на виїзд з ділянки, слідчі дії не проводили, документи не оформлювали. Заяву про вчинене правопорушення написав через деякий час, для прискорення розслідування,оскільки розслідування на його думку не провадилося. 28.03.2022 року потерпілий разом з поліцейськими прибув до будинку для проведення слідчої дії огляд місця події. З 22.03.2022 до 28.03.2022 року він в будинку не був.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є старшим дільничним Коломийського РВП. Наприкінці березня 2022 року разом з ОСОБА_10 , поліцейським офіцером громади Коломийського РВП, отримали повідомлення, що заявник виявив на території свого будинку злодія. Вони прибули на виклик до с.Саджавка Коломийської ТГ Івано-Франківської області. Власник ділянки та будинку, потерпілий ОСОБА_4 зустрів їх на в`їзді. Коли підійшли до будинку, побачив, що вікно відкрито, на стіні під вікном бруд, біля будинку під вікном на землі в бруді лежав обвинувачений, який, одягнений в светр, штани, гумові чоботи. Весь одяг брудний. Обвинувачений був з травмою голови, біля нього лежала праска та банки з рідиною. Обвинувачений не скаржився, на питання не відповідав, від нього відчувався запах алкоголю. Він з напарником відвели обвинуваченого на виїзд з території та викликали медичну допомогу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є поліцейським офіцером громади Коломийського РВП. Близько півроку тому разом зі старшим дільничним Коломийського РВП ОСОБА_9 отримали повідомлення про незаконне проникнення до житла та разом приїхали на виклик. Дав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працює водієм на автомобілі сімейної медицини. Навесні 2022 року поступив виклик на службу сімейного лікаря, і він відвіз лікаря та медсестру до с.Саджавка вул..Небесної Сотні. Територія була огороджена, на території ділянки він побачив обвинуваченого, який лежав на землі біля ставка. Трохи далі, за метрів 20 стояла хатинка. Лікар надала медичну допомогу чоловікові, після чого його поклали на ноші і понесли до швидкої, яку викликала лікар. У зв`язку з чим обвинувачений потребував медичної допомоги, чому стогнав та не міг адекватно відповідати не знає. У зв`язку з чим обвинувачений перебував на вказаній земельній ділянці йому не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона працює медсестрою в сільській амбулаторії. Не пам`ятає точного часу, коли саме надійшов виклик лікарю. Але пам`ятає, як вона зібрала сумку і разом з лікарем поїхала на виклик до с. Саджавка, територія біля ставку. Там на землі лежав чоловік, який стогнав та трясся. Вона згодом впізнала в ньому односельчанина ОСОБА_13 . Вона та лікар поміряли йому тиск та надали медичну допомогу. Чому він був в цьому місці їй не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є сином потерпілого. 22.03.2022 він разом з батьком поїхав до с.Саджавка, де залишився в гаражі, а батько поїхав до будиночку. Через деякий час батько зателефонував і сказав, що на території злодій. Хвилин за 30-40 він прийшов до будинку і побачив двох поліцейських та обвинуваченого, який стояв біля будинку під вікном, одягнений в теплу куртку, купу светрів, гумові чоботи, весь одяг його був дуже брудний. Вікно будинку було відчинено, поруч розкидані банки, праска. Свідок з обвинуваченим не розмовляв, а відразу пішов займатися по господарству. Пізніше приїхав брат обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є братом обвинуваченого. З потерпілим знайомий, відносини нормальні. Навесні 2022 року, близько 10:30-11:30 йому зателефонував потерпілий і сказав, що зловив брата на його ділянці, запропонував заїхати. За 15 хвилин свідок приїхав на ділянку потерпілого в с.Саджавка, де були потерпілий та його син, двоє поліцейських, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Брат був побитий та лежав на землі біля ставка. На питання, чого побили брата, потерпілий нічого не відповів. А поліцейський сказав, що його ніхто не бив, він впав на праску. Вказана територія належить потерпілому, про що відомо всім у селі, огороджена, на ній є будинок, до якого він не заходив та не підходив близько, але бачив, що вікна та двері були зачинені. Пізніше свідок питав у брата, що він робив в будинку потерпілого, на що той відповів, що хотів подивитись щось випити, до будинку не заходив, був тільки поруч. Подробиць він не розпитував.

Окрім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом, які судом визнані належними та допустимими.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.03.2022, в якому зафіксовано повідомлення потерпілого ОСОБА_4 проте, що 22.03.2022 близько 10 години ОСОБА_6 незаконно проник у приміщення будинку мисливського угіддя, що за адресою вул..Небесної сотні в с.Саджавка. (а.пр.63)

Протоколом огляду місця події від 28.03.2022 та фототаблицею до нього, проведеного за адресою вул.Небесної Сотні в с.Саджавка Коломийського району Івано-Франківської області, мисливське угіддя ТОВ «Прикарпаття ТУР», зафіксовано відомості щодо обставин вчиненого правопорушення. Так, територія мисливського угіддя по периметру огороджене дерев`яним парканом, на в`їзді до території угіддя на дорозі розташований шлагбаум. На території угіддя наявні два ставки, за другим ставком розміщений дерев`яний будинок, до якого ведуть сходи, зліва від сходів ганок зі столом прямокутної форми. В середині будинку в коридорі зафіксоване розташування меблів, холодильника, інших предметів побуту. На холодильнику виявлено пластикові пляшки, скляні банки із закрутками, на одній з яких виявлено сліди пальців рук, які за допомогою липкої стрічки вилучено. В кімнаті будинку зафіксоване розташування меблів та побутових предметів. На підлозі кімнати виявлено слід низу підошви взуття, який вилучено за допомогою темної дактилоплівки. На металевій стінки під трьохстворчатим вікном виявлено 3 сліди пальців рук. На підвіконні виявлено чотири скляні банки з рідиною та гадюками всередині. На одній із банок виявлено сліди пальців рук, які вилучено за допомогою ліпкої стрічки. На віконній рамі наявні видимі пошкодження у вигляді деформації, на подвір`ї на відстані 2 м наявне трьохстворчате вікно із вищезазначеними пошкодженнями (ар.пр.64-81)

Висновком експерта від 31.05.2022 №СЕ-19/109-22/4258-Д, відповідно до якого слід пальця руки максимальним розміром 18х19 мм, який було вилучено під час огляду місця події 28.03.2022 в коридорі на банці із консервацією, залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_6 (ар.пр.97-103)

Протоколом огляду місця події від 31.03.2022 проведеного в приміщення КНП «Коломийської ЦРЛ» КМР, до приймального відділення якої 22.03.2022 було доставлено ОСОБА_6 , де виявлено та вилучено резинові чоботи темно-зеленого кольору, зі слідами бруду, що належали ОСОБА_6 (ар.пр.83-85)

Державним актом на право власності на землю ІІІ-ІФ №020389 від 28.09.1999 р., відповідно якого ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1.0000 га на території с.Саджавка ур. «Під березиною» Саджавської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства (ар.пр.107).

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Невизнання вини обвинуваченим, а також вказівка ним на те, що він не проникав до будиночку потерпілого і не мав наміру на проникнення, суд оцінює критично, як намір уникнути відповідальності, оскільки його покази спростовуються дослідженими судом доказами. При цьому суд зауважує, що факт проникнення обвинуваченого до належного потерпілому будиночку шляхом віджиму віконної рами підтверджується виявленими та зафіксованими слідами пошкодження рами та слідами пальців рук обвинуваченого, що він залишив на скляній банці в коридорі будиночку. Показами потерпілого та свідків підтверджується факт проникнення обвинуваченого на територію земельної ділянки потерпілого, крім того, обвинувачений сам визнає факт проникнення ним на територію земельної ділянки потерпілого, достеменно знаючи про належність цієї території та будинку потерпілому, вказує про мету проникнення та спосіб.

Недоторканність житла особи є принципом, визнаним світовою спільнотою.

Статтею 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Так, відповідно до частини 1 цієї статті не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Ці конституційні норми, що охороняють права і свободи людини, знайшли закріплення в Кримінальному процесуальному кодексі як засади кримінального судочинства (стст.7, 13 КПК), за якими не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Крім того, ч.1 ст.233 КПК передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Національне законодавство дає визначення поняттю житлу та іншому володінню особи.

Так, житло це певне приміщення. Будь-якому житлу притаманно те, що це певна будівельна споруда капітального типу чи її частина. Житло має стіни, перекриття, підлогу, стелю, дах. Житлом є не будь-яке приміщення, а саме таке, що призначено для постійного чи тимчасового проживання людей. Основна відмінність житла від нежилих будівель полягає у різному їх призначенні. Перші призначені для постійного чи тимчасового проживання громадян (ст. 6 Житлового кодексу). Інші використовуються для потреб промислового характеру, як об`єкти інфраструктури, адміністративні заклади тощо.

Частиною 2 ст.233 КПК України визначено наступне. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Під незаконним проникнення до житла, або іншого володіння необхідно розуміти будь-яке вторгнення у житло, або інше володіння, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку.

З обставин справи та досліджених доказів вбачається, що земельна ділянка, на якій розташований будиночок збірно-розбірна тимчасова споруда (зруб), як і сама споруда, належить потерпілому. Вказаний будиночок-споруда, за своїми характеристиками, призначенням та фактичним використанням не є житлом, в розумінні норм законодавства, а відноситься до іншого володіння особи, як і земельна ділянка, на якій ця споруда розташована. Земельна ділянка має огорожу, доступ до земельної ділянки обмежений встановленим на в`їзді шлагбаумом. Доступ до споруди також обмежений, оскільки вхідні двері зачиняються на замок. Обвинувачений, достеменно знав, що земельна ділянка та розташована на ній споруда належить потерпілому, не мав законного права перебувати на вказаній земельні ділянці та у вказаній споруді, дозволу власника на проникнення до цих володінь не мав. Тому суд вважає, що в діях обвинуваченого має місце незаконне проникнення до володіння потерпілого.

При цьому, суд бере до уваги правовий висновок щодо проникнення як кваліфікуючої ознаки розбою, що зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к). Зокрема, у судовому рішенні зазначено, що проникнення передбачає, щоб особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення розбою. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має.

Отже, судом встановлено, що обвинувачений 22.03.2022 року близько 10:00 години незаконно, тобто без дозволу потерпілого та без будь-яких законних підстав, проник на територію урочища «Під березиною» та в будівлю, що розташована на цій території в с.Саджавка Коломийської ТГ Івано-Франківської області, що належить потерпілому ОСОБА_4 та до яких обмежено доступ.

Злочинні дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст..12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання (ар.пр.114), не працює та не має постійного доходу, раніше не судимий (ар.пр.115), а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та невизнання ним своєї вини і вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі. Такий вид та міра покарання відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого, буде достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш м`який вид покарання (штраф та виправні роботи, передбачені санкцією даної статті) суд вважає призначити неможливо, зважаючи на приписи ст..ст.53, 57 КК України, відсутність у обвинуваченого місця роботи та доходів.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Судові витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 2402,68 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 2402,68 грн.

Речові докази:

- сліди пальця руки розмірами 18х19 мм - зберігати в матеріалах кримінального провадження,

- скляну банку із консервацією ємкістю 0,5 л - повернути потерпілому,

- пару резинових чобіт зеленого кольору - повернути обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії вироку вручити сторонам під розписку.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_17