Справа № 359/606/23
Провадження № 1-кс/359/106/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання дізнавача-інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000053, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

Дізнавач-інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, в якому зазначила, що 18.01.2023 близько 08 год. 00 хв. працівниками Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, під час патрулювання ввіреної території за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Садова поблизу будинку №8 зупинено з метою перевірки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час перевірки документів ОСОБА_5 надав для перевірки паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України від 14 листопада 1996 року, із вклеєною в ньому власною фотокарткою.

Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Далі, ОСОБА_5 пояснив, що до нього, за вищевказаною адресою, прийшов його знайомий ОСОБА_6 , з яким вони розпивали спиртні напої. Після того, як ОСОБА_6 пішов додому, ОСОБА_5 виявив у себе вдома паспорт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначений паспорт ОСОБА_5 вирішив залишити собі, при цьому самостійно вклеїв в паспорт власну фотокартку, після чого використовував паспорт під час реєстрації в онлайн казино.

18.01.2023 до матеріалів кримінального правопорушення долучені матеріали ЕО №32927, відповідно до яких 01.12.2021 до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшло звернення від ОСОБА_6 з приводу втрати документів, в саме паспорта громадянина України на його ім`я.

18.01.2023 дізнавачем СД Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 проведено огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено, оглянуто та вилучено: паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України від 14 листопада 1996 року.

Вилучений паспорт ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано речовим доказом.

Дізнавач-інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином. В клопотанні просила розглянути його без її участі. Її неявка, згідно ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.09.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити, та накласти арешт на вилучене майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду майно, а саме: паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України від 14 листопада 1996 року.

Обов`язок зберігання майна, на яке накладений арешт, покласти на сектор дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1