Київський апеляційний суд
Провадження № 11-кп/824/908/2023 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 359/7530/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія справи: ч. 4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001164 від 23 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Біла Церква Київської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ч. 2 ст. 90 КК України раніше не судимої,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки та покладено на неї обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом вирішено питання щодо речового доказу і процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком, 23 вересня 2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Нова Лінія 1», що по вулиці Горбатюка, 2, в місті Бориспіль Київської області, керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення належного вказаному товариству майна, з корисливих мотивів, діючи в умовах оголошеного в Україні воєнного стану, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з полиці магазину «Епіцентр» квадрокоптер, з яким пройшла повз каси, не розрахувавшись за товар, та вийшла з приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала матеріальної шкоди на суму 6083,75 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не оспорюючи винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, правової кваліфікації її дій та призначеного за ч. 4 ст. 185 КК України покарання зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України, просить вирок суду першої інстанції змінити, а саме виключити з його мотивувальної частини посилання про необхідність самостійного виконання вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає про те, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року ОСОБА_7 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, який на момент ухвалення оскаржуваного вироку 25 жовтня 2022 року не сплачено. Водночас, матеріали кримінального провадження не містять даних про ухилення ОСОБА_7 від відбування призначеного їй покарання за указаним попереднім вироком, зокрема відсутні відомості про притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. ст. 389, 390 КК України або про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності виконання покарання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, тобто протягом двох років з дня набрання чинності згаданим вище вироком суду.

Таким чином, враховуючи, що строки давності виконання вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року минули, то посилання в мотивувальній частині оскаржуваного вироку від 25 жовтня 2022 року про необхідність його самостійного виконання є неправильним.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг на вирок суду першої інстанції не надійшло.

Обвинувачена ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилася, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомила.

За таких обставин та відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка обвинуваченої ОСОБА_7 не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_8 в підтримку поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У зв`язку із цим висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), в умовах воєнного стану, за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися і докази стосовно яких в судовому засіданні не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються виходячи із визначених у ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України правил.

За встановлених та викладених судом у вироку фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, що в апеляційній скарзі не заперечується також.

Призначене ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання та визначений порядок його відбування з випробуванням відповідають вимогам ст. ст. 50, 65, 75 КК України, і апелянтом не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки в мотивувальній частині оскаржуваного вироку послався на самостійне виконання вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 , є неспроможними.

Відповідно до ст. 413 КПК України, неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року, ОСОБА_7 визначений захід примусу лише за законом, за яким вона засуджена цим судовим рішенням - за ч. 4 ст. 185 КК України, та яке апелянтом не оскаржується.

Жодного посилання на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року резолютивна частина оскаржуваного судового рішення щодо ОСОБА_7 не містить.

Вказівка в мотивувальній частині вироку про необхідність самостійного виконання вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року, всупереч доводам апелянта, не свідчить про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, яке б тягнуло за собою зміну судового рішення, оскільки не обумовлюватиме протиріч при виконанні оскаржуваного вироку.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Таким чином апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4