ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1607/22 Справа № 188/1025/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

представника власника

арештованого майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника арештованого майна - ДПТНЗ Межівське професійно-технічне училище ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року про арешт майна,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2022 року було задоволено клопотання слідчого СВ ВП№4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_6 у межах кримінального провадження №0000126 від 15.09.2022 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, і накладений арешт на вугілля загальною вагою 80 260 кг, яке було поставлене та завезене у серпні-вересні 2022 року на територію ДПТНЗ Межівське професійно-технічне училище.

У клопотанні слідчого зазначено, що 15.09.2022 року до чергової частини ВП№4 о/у ОСОБА_9 було подано рапорт, що посадові особи ДПТНЗ Межівське ПТУ у період серпня-вересня 2022 року внесли завідомо неправдиві відомості до офіційних документів після проведених тендерних торгів і отримало вугілля неналежної якості, яке і було відвантажене на території училища.

15.09.2022 року слідчий провів огляд місця події - двору Межівського ПТУ - де візуальним оглядом було встановлено, що у переважній кількості привезене вугілля неналежної якості.

Слідчий суддя, із посиланням на вимоги ст.170, 94,98 КПК,зазначив про відповідність вугілля як речового доказу вимогам ст.94 КПК України і,задля його збереження як речового доказу наклав арешт.

На ухвалу слідчого судді представник власника арештованого майна - ДПТНЗ Межівське професійно-технічне училище ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування судової ухвали як незаконної та необгрунтованої.

Просить апеляційну інстанцію постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Зазначає про те, що у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не вказується, до якого саме офіційного документу і ким вносились завідомо неправдиві відомості.

Аналогічно відсутнє у клопотанні та у оскаржуваній ухвалі посилання на ознаки, за якими придбане вугілля можна вважати речовим доказом та об`єктом вчинення злочину та причинно-наслідковий зв`язок між візуально оціненим слідчим вугіллям як речі неналежної якості та внесенням до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, апелянт зазначає про неможливість використання, у зв`язку із накладеним арештом, придбаного вугілля для опалення та відсутність додаткових коштів його придбати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна ОСОБА_7 на підтримку поданої ним апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній доводів, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали судового провадження та співставивши їх із наведеними у апеляційній скарзі доводами, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94,132,137 КПК України, повинен врахувати правову підставу для накладення арешту, можливість використання майна у якості доказів у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається із проханням про арешт майна, оскільки вказані норми узгоджуються із ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод , відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинне здійснюватись відповідно до закону, а, отже, суб`ект, який ініціює таке обмеження, повинен обгрунтувати свою ініціативу у контексті норм закону.

Як убачається із наданих апеляційному суду матеріалів, 15 вересня 2022 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що до чергової частини ВП№4 о/у ОСОБА_9 було подано рапорт, що посадові особи ДПТНЗ Межівське ПТУ у період серпня-вересня 2022 року внесли завідомо неправдиві відомості до офіційних документів після проведених тендерних торгів і отримало вугілля неналежної якості, яке і було відвантажене на території училища.

Попередня правова кваліфікація дій невстановлених посадових осіб визначена за ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до складеного 15.09.2022 року протоколу огляду місця події слідчим ОСОБА_8 встановлено знаходження на території двору ДПТНЗ Межівське ПТУ вугілля загальною масою 80260 кг, яке, за візуальним оглядом, є неналежної якості і були відібрані відповідні зразки.

16.09.2022 рокупостановою слідчого зазначене кам`яне вугілля загальною вагою 80260 кг було визнано речовим доказом як об`єкт вчинення кримінального правопорушення, оскільки воно є неналежної якості, і як доказ злочину.

Як свідчать зміст клопотання слідчого та ухвала слідчого судді, обидва процесуальні документи не містять жодного посилання на те, у який офіційний документ, яким способомта ким із сторін проведених тендерних торгів були внесені завідомо неправдиві відомості, які призвели до закупівлі кам`яного вугілля неналежної якості.

Також відсутні будь-які висновки слідчого судді щодо ознак, за якими суд погодився із клопотанням слідчого у частині відповідності вугілля ознакам речового доказу та вимогам ст.94 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обрав такий спосіб забезпечення, який позбавляє власника майна використовувати придбане майно за його ціловим призначенням - для опалення приміщення професійно-технічного училища у опалювальний сезон.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів, діючи на підставі ст.407 КПК України, вважає за необхідне апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.170,405,407,422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника власника арештованого майна - ДПТНЗ Межівське професійно-технічне училище ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2022 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ ВП№4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_6 у межах кримінального провадження №0000126 від 15.09.2022 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, і накладений арешт на вугілля загальною вагою 80 260 кг, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП№4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_6 у межах кримінального провадження №0000126 від 15.09.2022 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, про накладення арешту на вугілля загальною вагою 80 260 кг, та повернути зазначене майно юридичній особі - власнику, ДПТНЗ Межівське професійно-технічне училище.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4