УХВАЛА
про повернення клопотання
про арешт майна

01 грудня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва

ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0002690 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

29.11.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання, датоване 28.11.2022, в якому слідчий за погодженням з прокурором просить:

Винести ухвалу про арешт майна (заборона відчужувати), а саме на:

-три колеса від електросамоката, які поміщено до спеціального пакету НПУ № ЕХР0428375;

-акумуляторні батареї від електросамокатів у кількості трьох штук, які поміщено до спеціального пакету НПУ №ЕХР 0428377;

-контролери до електросамокатів у кількості чотирьох штуки, які поміщено до спеціального пакету НПУ №ЕХР0428374;

-два колеса від електросамоката, які поміщено до спеціального пакету НПУ №ЕХР0428502;

-корпус акумулятора батарей, які поміщено до спеціального пакету НПУ ЕХР0334527;

-рама електросамоката з №16557, яка опечатана біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-рама електросамоката з №22483, яка опечатана біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-рама електросамоката з №28667, яка опечатана біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-рама електросамоката з №15672, яка опечатана біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-рама електросамоката з №23997, яка опечатана біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-рама електросамоката з №020885, яка опечатана біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-рама електросамоката з №25174, яка опечатана біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-цілий самокат зеленого кольору з №18083, яка опечатана біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-вісім рулів від електросамокатів, які опечатані біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-цілий електросамокат, перероблений, різнокольоровий, що опечатаний біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-захист на акумуляторну батарею у кількості дев`яти штук, що поміщено до чорного поліетиленового пакету, що скріплений біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-корпус батареї у кількості двох штуки, що поміщено до чорного поліетиленового пакету, що скріплений біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-бризговики у кількості восьми штук, що поміщено до чорного поліетиленового пакету, що скріплений біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-шини до коліс у кількості п`яти штук, які поміщено до чорного поліетиленового пакету, що скріплений біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-диски до коліс у кількості п`яти штук, які поміщено до чорного поліетиленового пакету, що скріплений біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-двигуни у кількості трьох штуки, які поміщено до чорного поліетиленового пакету, що скріплений біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-частина рами без номера, яка опечатана біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП ум. Києві;

-частини гальмівного механізму у кількості чотирьох штуки, які поміщено до чорного поліетиленового пакету, що скріплений біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-підніжки до електросамокатів у кількості шести штук, які поміщено до чорного поліетиленового пакету, що скріплений біркою із печаткою Солом`янського УП ГУНП у м. Києві;

-батареї від електросамокатів у кількості трьох штук, які поміщено до спеціального пакету НПУ №INZ4048275.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 29.11.2022 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 . Фактично клопотання передано слідчому судді по реєстру 01.12.2022.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

В клопотанні, зокрема, зазначається, що майно, про накладення арешту на яке ставиться питання, вилучено 26.11.2022 під час огляду квартири АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Вказується, що накладення арешту на вказане майно необхідне для запобігання можливості його відчуження, при цьому метою арешту зазначено збереження вказаних речей, як речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Главою 10 розділу ІІ КПК України визначено заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування. Згідно зі ст. 131 цього Кодексу одним із таких заходів, що застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження, є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1. збереження речових доказів, 2. спеціальної конфіскації, 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За змістом ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, вбачається, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи наведене слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання про арешт майна особі, яка його подала, для усунення визначених недоліків.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 94, 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002690 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, повернути.

Встановити строк у сімдесят дві години для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1