Справа № 157/1044/22
Провадження № 1-кп/162/23/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (двоє останніх у режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000512 клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , несудимому,

обвинуваченому за частиною другою статті 125, частиною другою статті 342, частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України,

встановив:

Під час підготовчого провадження прокурором подано клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці з покладенням обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а саме: прибувати на виклики до суду за кожною вимогою; не відлучатись із місця проживання без дозволу суду; здати на зберігання прокурору паспорт громадянина України, за наявності паспорт для виїзду за кордон; не спілкуватися з іншими учасниками у цьому кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

Клопотання умотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується за частиною другою статті 125, частиною другою статті 342, частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України ( далі КК) в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило потерпілому короткочасний розлад здоров`я, в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. Обвинувачений неодружений, проживає разом з батьками, певний час був відсутній за місцем свого проживання, не з`являвся на виклики до слідчого, активно переховувався від органу досудового розслідування. ОСОБА_6 неодноразово перетинав державний кордон України, а після закінчення дії запобіжного заходу здійснив дві спроби виїзду за кордон. Крім цього, відносно обвинуваченого наявне інше кримінальне провадження № 0000155 за частиною четвертою статті 296, частиною другою статті 342, частиною першою статті 343, частиною другою статті 345 КК, яке направлено для розгляду до Любешівського районного суду Волинської області. Наведене у сукупності, на думку прокурора, вказує на уперте небажання ОСОБА_6 дотримуватись правил та норм поведінки у суспільстві, на впевненість обвинуваченого у безкарності своїх дій і доводить існування ризиків повторення вчинення кримінальних правопорушень, переховування від суду, впливу на потерпілого та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків.

Захисник ОСОБА_7 у письмових запереченнях вважає клопотання прокурора необґрунтованим, а підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні. ОСОБА_6 несудимий, офіційно працевлаштований, живе у великій родині, має стійки соціальні зв`язки, не порушував умови попередньо застосованих запобіжних заходів, з`являється на виклики суду у цьому кримінальному провадженні тощо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав, вважає, що подані прокурором докази в цілому вказують на зловживання ОСОБА_6 своїми процесуальними правами та невиконання ним процесуальних обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_6 не вчиняв спроб незаконного впливу на нього.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечили. При цьому захисник ОСОБА_8 звернув увагу суду, що ОСОБА_6 перетинав кордон як волонтер. Захисник ОСОБА_9 вважає, що прокурор у судовому засіданні не довів існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Натомість захисник ОСОБА_10 вважав за можливе обрати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечив та повідомив, що є волонтером та працює у благодійному фонді «Єлім». Він мав дозвіл на перетин кордону. Попередні запобіжні заходи він не порушував, з потерпілими та свідками не спілкувався.

На обґрунтування клопотання прокурором подано такі письмові докази.

Ухвалою про дозвіл на затримання з метою приводу, яка постановлена 03 червня 2022 року слідчим суддею Камінь-Каширського районного суду Волинської області, констатовано, що ОСОБА_6 переховувався від досудового розслідування. Ухвалою цього ж слідчого судді від 16 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09 вересня 2022 року включно.

Згідно з копією обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000155 ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 296, частиною другою статті 342, частиною першою статті 343, частиною другою статті 345 КК.

Відповідно до витягу з бази даних Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 неодноразово перетинав державний кордон України у період з 04 жовтня 2018 року по 06 серпня 2021 року.

У відповідь на запит прокурора ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що ОСОБА_6 намагався виїхати з України 16 вересня 2022 року через пункт пропуску «Устилуг», однак, у перетині кордону йому було відмовлено.

Із змісту клопотання прокурора слідує, що ухвалу слідчого судді від 16 червня 2022 року про тримання під вартою ОСОБА_6 скасовано ухвалою Волинського апеляційного суду від 29 липня 2022 року. Застосовано до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт до 14 серпня 2022 року включно.

На спростування клопотання прокурора захисником ОСОБА_7 подано наступні документи.

Згідно з довідкою про склад сім`ї та характеристикою ОСОБА_6 проживає у селі Брониця у багатодітній сім`ї разом з батьками, братами та сестрами, всього 14 чоловік. По місцю проживання характеризується виключно позитивно.

Відповідно до довідки УІАП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 вважається несудимим.

Згідно з повістками про виклик ОСОБА_6 з`являвся на виклики слідчого та у Камінь-Каширський районний суд Волинської області 07, 08, 10, 11, 12 червня 2022 року, 04, 06, 08, 09 серпня 2022 року.

Крім цього, у судовому засіданні захисником ОСОБА_8 подано копію ухвали Любешівського районного суду Волинської області від 09 лютого 2023 року про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000155. Обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК, до 09 квітня 2023 року включно.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 176 КПК запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурорне доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно із статтею 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурорне мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченимкримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частин першої, другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадженнядокази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Необхідно констатувати, що подані суду докази на обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу є непереконливими. ОСОБА_6 намагався перетнути кордон України у період, коли до нього не було засновано жодних заходів процесуального примусу. У цьому контексті суд звертає увагу, що прокурором у судовому засіданні не спростовано пояснення ОСОБА_6 про його волонтерську діяльність, наявність станом на 16 вересня 2022 року дозволу не виїзд за кордон тощо.

У судовому засіданні не підтверджено, що ОСОБА_6 намагався вплинути на свідків чи потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

У період з 19 січня 2023 року, з часу передачі справи на розгляд судді ОСОБА_1 , обвинувачений з`являвся на усі судові засідання у цьому кримінальному провадженні.

Крім цього, суд бере до уваги, що у кримінальному провадженні № 0000155 ОСОБА_6 уже обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 09 квітня 2023 року.

Отже, на момент розгляду клопотання немає підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК, на які вказує прокурор. Тяжкість і об`єм пред`явлено ОСОБА_6 обвинувачення самі по собі не є достатніми підставами для обрання запобіжного заходу.

Керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 194, 314 КПК, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1