Справа № 212/3595/20
У Х В А Л А

21 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000124 від 11 грудня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про призначення судової товарознавчої експертизи, посилаючись на те, що проведення такої експертизи має значення для розгляду даного кримінального провадження, зокрема щодо вирішення питання віднесення спиртовмісних рідин, вилучених під час обшуків у обвинуваченого, до підакцизного товару. Просив доручити проведення експертизи Київському НДІСЕ.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо клопотання про призначення експертизи, зазначив, що захисник в обґрунтування необхідності проведення експертизи посилається на правову позицію Верховного Суду, яка нівелюється більш пізнішими правовими позиціями Верховного Суду, з урахуванням яких відсутні підстави для проведення експертизи у даному кримінальному провадженні. Крім того, пояснив, що експертна установа, яку визначив захисник для проведення дослідження, не має повноважень на його проведення.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що у задоволенні клопотання про призначення експертизи необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження, або якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ч. 1 ст. 243 КПК України експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

Частиною першою статті 332 КПК України унормовано, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 2 ст.332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

При цьому, згідно положень ст. 84-86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд вважає, що обставини, які на думку захисника підлягають з`ясуванню під час проведення експертизи, можливо встановити шляхом дослідження доказів, джерела яких визначені ст. 84 КПК України, та надання їм відповідної оцінки в порядку ст. 94 КПК України.

Доводи сторони захисту отримають оцінку суду за результатами розгляду справи в цілому з урахуванням відомостей, отриманих під час судового розгляду.

Беручи до уваги, що призначення судової товарознавчої експертизи для з`ясування обставин, які не містяться в переліку, визначеному ч. 2 ст. 242 КПК України, не є обов`язковим, враховуючи підстави її призначення, повідомлені захисником, та можливість з`ясувати ці обставини іншим шляхом, суд приходить до висновку щодо недоцільності призначення такої експертизи, а тому відмовляє у задоволенні клопотання захисника.

Керуючись ст.ст.94, 242, 243, 332 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про призначення судової товарознавчої експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1