гСправа № 196/147/21 Провадження №1-кп/0187/38/23
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000250 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

23.06.2020 близько 12:00 год. водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем марки SSANG YONG KORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинився на узбіччі автомобільної дороги по вулиці Центральній в смт. Царичанка поблизу Царичанської автостанції, яка розташована за адресою: вул. Центральна, 90 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області. Після цього водій ОСОБА_3 відновив рух виконуючи маневр повороту ліворуч на проїжджу частину автомобільної дороги по вул. Центральній в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Під час руху по вищевказаній ділянці дороги водій ОСОБА_3 , при відсутності зовнішніх факторів, що змушували б його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам перед виконанням маневру повороту вліво, не переконався в тому, що це буде безпечним, оскільки в попутному з ним напрямку з більшою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 з пасажиром ОСОБА_8 , та при виконанні даного маневру на проїжджій частині автодороги по вул. Центральній в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області поблизу Царичанської автостанції відбулося зіткнення даних транспортних засобів.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 10.2. «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».

Порушення п.п. 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, у вигляді: закритої травми грудної клітки, переломів 2,3,6 ребер праворуч по середньо ключичній лінії. Закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Гематоми м`яких тканин лобної області голови. Дані тілесні ушкодження в сукупності відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, так як спричинили тривалий розлад здоров`я на термін більш як 21 день.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, післятравматичного неврита правого променевого нерва. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, так як спричинили тривалий розлад здоров`я на термін більш як 21 день.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав частково. Погоджується, що допустив неуважність, і порушив, при виконанні маневру повороту ліворуч по вул. Центральній в смт. Царичанка, вимоги ПДР.

Однак, обвинувачений вважає, що в спричинених наслідках ДТП винні обидва водії транспортних засобів, в тому числі ОСОБА_6 , який, в свою чергу, не вжив належних заходів щоб запобігти зіткненню, зокрема, шляхом зупинки автомобіля.

В вчиненому правопорушенні щиро розкаюється та зробив для себе необхідні висновки. Не відмовляється від відшкодування шкоди.

Проти заявлених цивільних позовів заперечує вважаючи за необхідне всю заподіяну шкоду потерпілим стягнути зі ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та врахувати обставини заподіяння потерпілим шкоди, а саме те, що потерпіли не були пристебнуті пасками безпеки та в автомобілі було відсутнє переднє сидіння; потерпіла ОСОБА_8 просунула руку в ручку для тримання, що сприяло спричиненню тілесних ушкоджень. Вважає, що відсутнє належне підтвердження понесених витрат на лікування та витрат на правову допомогу.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується сукупністю досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а її сукупність з точки зору достатності, для ухвалення даного обвинувального вироку.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 23.06.2020 він керуючи автомобілем ВАЗ 21099 рухався по вул. Центральній в смт. Царичанка поблизу Царичанської автостанції в смт. Царичанка. Недоїжжаючи 5-7 м. до автомобіля марки SSANG YONG KORANDO даний автомобіль різко виїхав на його смугу руху в результаті чого сталося зіткнення з даним автомобілем. В результаті даного ДТП він отримав тілесні ушкодження у виді перелому ребер та струсу головного мозку. Пасажирами в керованому ним автомобілі були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . В результаті ДТП, крім нього, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження.

Цивільний позов підтримує в повному обсязі просить його задовольнити. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що обвинувачений спричинену матеріальну і моральну шкоду не відшкодував. Так, він зазнав значного ушкодження здоров`ю, яке не може бути повернуто до попереднього стану. Він зазнав значних витрат на лікування та потребує подальшої реабілітації вартість яких він просить відшкодувати обвинуваченим і ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Його спосіб життя змінився, він не має можливості працювати на попередній роботі, а тому він просить відшкодувати цивільними відповідачами йому моральну шкоду.

Обвинуваченому просить визначити покарання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засідання показала, що 23.06.2020 вона перебувала в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні праворуч в автомобілі, яким керував ОСОБА_6 . За дорожньою обстановкою вона не слідкувала, однак пам`ятає, автомобіль ОСОБА_6 рухався не швидко. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження правої руки та проходила лікування з 23.06.2020 по 17.07.2020. Витрати понесені нею на лікування вона просить відшкодувати з обвинуваченого та ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Крім того, в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями вона зазнала моральних страждань, а тому просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду.

При визначенні обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 23.06.2020 вона перебувала в якості пасажира в автомобілі, яким керував ОСОБА_6 . Вона сиділа на стільці, який знаходився на місці переднього пасажирського сидіння. До ДТП автомобіль, яким керував ОСОБА_6 рухався не швидко. Автомобіль SSANG YONG вона побачила вже на слузі їх руху відразу перед зіткненням. В наслідок ДТП вона отримала незначні тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він 23.06.2020 перебував в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні ліворуч в автомобілі, яким керував ОСОБА_6 , відразу за ним. За дорожньою обстановкою він не слідкував, однак помітив, що вони рухалися не швидко. Він почув звук гальмування і відразу удар. Він значних тілесних ушкоджень в результаті ДТП не зазнав.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 23.06.2020 він перебувала в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні в автомобілі SSANG YONG KORANDO, яким керував його батько ОСОБА_3 . Коли керований його батьком автомобіль SSANG YONG, перебуваючи на узбіччі, пропустивши транспортні засоби, які рухалися по дорозі праворуч, почав розворот в напрямку с. Китайгород і виїхав на проїзну частину сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099. В момент зіткнення, автомобіль SSANG YONG перебував в перпендикулярному положенні відносно руху автомобіля ВАЗ. Від початку руху до зіткнення пройшло близько 4-5 секунд. В результаті ДТП йому тілесну ушкодження завдано не було.

Крім зазначеного винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом документів та висновками експертів.

В протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.06.2020 з фототаблицями та схемою зафіксовані відомості щодо обставин ДТП, зокрема: місце ДТП, розташування транспортних засобів і їх ушкодження, розташування осипу і слідів гальмування (т. 1 а.с. 205-218).

Згідно висновку експерта 19/104-9/2/826 від 06.08.2020 рульове керування автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 на момент проведення дослідження знаходиться в технічно непрацездатному стані. Враховуючи, що непрацездатність рульового керування автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 виникла під час ДТП, то дослідження питання, чи міг водій завчасно, до дорожньо-транспортної пригоди, виявити несправності, які призвели до відмови рульового керування зазначеного автомобіля, не проводилось.

Робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 на момент проведення дослідження знаходиться в працездатному стані. Враховуючи, що робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані, то дослідження питання, чи міг водій завчасно, до дорожньо-транспортної пригоди, виявити несправності, які призвели до відмови гальмівної системи зазначеного автомобіля, не проводилось. (т. 1 а.с. 238-241).

Згідно висновку експерта 19/104-9/2/825 від 30.07.2020 на момент огляду рульове керування автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані. Враховуючи, що рульове керування автомобіля SSANG YONG KORANDO знаходиться в працездатному стані, то дослідження питання чи міг водій завчасно, до дорожньо-транспортної пригоди, виявити несправності, які призвели до відмови рульового керування зазначеного автомобіля, не проводилось.

На момент огляду робоча гальмівна система автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані. Враховуючи, що робоча гальмівна система автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані, то дослідження питання, чи міг водій завчасно, до дорожньо-транспортної пригоди, виявити несправності, які призвели до відмови гальмівної системи зазначеного автомобіля, не проводилось. (т.1 а.с. 245-250).

Згідно висновку експерта 19/104-9/2/827 від 10.08.2020 в початковий момент зіткнення автомобіль ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 контактував своєю передньою частиною з лівою боковою частиною автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 .

Місце зіткнення автомобілів SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 розташовано на проїжджій частині вул. Центральна на смузі, яка призначена для руху ТЗ з боку с. Китайгород, в безпосередній близькості від перед (за напрямком руху з боку с. Китайгород) місцем положення осипу, зафіксованого на план схемі до протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.06.2020.

Встановити експертним шляхом точне місце зіткнення автомобілів SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 відносно меж проїжджої частини та постійних орієнтирів, з наданих на експертизу матеріалів, не видається можливим, в зв`язку з відсутністю необхідних інформативних ознак. (т. 2 а.с. 2-9).

Згідно висновку експерта № 146 від 20.07.2020 у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження в вигляді закритої травми грудної клітки, переломів 2,3,6 ребер праворуч по середньо ключичній лінії. Закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Гематоми м`яких тканин лобної області голови. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинене при дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею (яким може бути і виступаюча деталь салона легкового автомобіля) чи об такий і відносяться в сукупності до категорії Середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, так як спричинили тривалий розлад здоров`я , на термін більш як 21 день (період часу зрощення переломів ребра становить період часу, більш як 21 день). На підставі п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Судово-медичні дані не суперечать можливості спричинення ушкоджень в термін, вказаний в постанові про призначення експертизи і потерпілим - 23.06. 2020р.(т.2 а.с. 10-11).

Згідно висновку судового експерта № 153 від 22.07.2020 у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження в вигляді закритого перелому нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, післятравматичного неврита правого променевого нерва. Дане тілесне ушкодження могло бути спричинене при дії з значною силою тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею (яким може бути і деталь салона легкового автомобіля) чи об такий і відноситься до категорії Середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, так як викликало тривалий розлад здоров`я на термін, більш як 21 день.

На підставі п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01. 1995 р. №6. Судово-медичні дані не суперечать можливості спричинення ушкоджень в термін, вказаний в постанові і потерпілою - 23.06.2020 (т. 2 а.с. 12-13).

Судом досліджено відеозапис з відеореєстратора наданий ОСОБА_3 під час досудового розслідування з вказівкою, що це відеозапис з відеореєстратора встановленого в салоні автомобіля SSANG YONG KORANDO та містить запис події ДТП від 23.06.2020. Відеозапис відображає наступні відомості: зафіксовано як автомобіль в якому встановлений відеореєстратор і здійснює відеозапис, перебуває на узбіччі автодороги по вул. Центральній в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, передньою частиною в напрямку м. Кобеляки, в цей час по проїзній частині автодороги рухаються автомобілі, як в напрямку м. Кобеляки так і в напрямку м. Дніпро. На 39 секунді запису, автомобіль в якому встановлений відеореєстратор, починає рух, виконуючи поворот ліворуч та на 43 секунді відбулося зіткнення автомобілів, і автомобіль зупинився. (т. 2 а.с. 27).

Судом досліджено відеозапис з оптичного диску, наданого адвокатом ОСОБА_7 із камери відеоспостереження, встановленої на приміщенні магазину ФОП ОСОБА_14 по вул. Центральній в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області та має наступні відомості: рухаються різні автомобілі як в напрямку м. Кобеляки так і в напрямку м. Дніпро та на правому узбіччі автодороги при русі з м. Дніпро на м. Кобеляки, перебуває автомобіль SSANG YONG KORANDO. На 47 секунді відеозапису автомобіль SSANG YONG KORANDO починає рух, виконуючи розворот ліворуч та в цей же час зі сторони м. Дніпро по вул. Центральній в смт. Царичанка в напрямку м. Кобеляки рухається автомобіль ВАЗ 21099, після чого на 50 секунді даного відеозапису відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ 21099, з автомобілем SSANG YONG KORANDO, після чого автомобілі зупинилися на проїзній частині дороги (т. 2 а.с. 55).

20.07.2020 під час слідчого експерименту, проведеного за участі ОСОБА_15 в статусі свідка, за участі захисника Торубарова, ОСОБА_15 в присутності понятих, пояснив механізм ДТП, яке мала місце 23.06.2020 близько 12-00 год; вказав розташування автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 так як він розташовувався в момент поновлення руху та виконання маневру повороту ліворуч відносно меж проїзної частини. При цьому, замірами встановлено, що автомобіль-статист №1 знаходився на відстані 1,65 м від переднього лівого колеса та відстані 1,85 м від заднього лівого колеса до правого краю проїзної частини. ОСОБА_15 вказав розташування місця зіткнення ТЗ і замірами встановлено, що місце зіткнення автомобілів розташоване на відстані 2,70 м від правого (лівого) краю проїзної частини. ОСОБА_15 вказав траєкторію та темп руху автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 з моменту відновлення руху до місця зіткнення автомобілів, а саме, що вказаний автомобіль почав рух з узбіччя дороги, виконуючи маневр повороту ліворуч перпендикулярно проїзній частині справа на ліво відносно руху автомобіля ВАЗ 21099. Замірами встановлено, що автомобіль SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 з моменту початку руху до місця зіткнення подолав відстань 9,50 м. Далі ОСОБА_15 вказав темп руху автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 , який було визначено експериментально під час проведення слідчого експерименту, за допомогою статистичного автомобіля №1, для чого ОСОБА_15 за кермом статистичного автомобіля, за вказівкою слідчого у різному темпі руху, у кількості 3 спроб, долав відстань від місця відновлення руху автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 до місця зіткнення автомобілів на ділянці довжиною 9,50м. Цей час руху було зафіксовано на секундомір. Отримані данні умовно позначені літерою «Т» та кількості спроб. Так данні спроби № 1 умовно позначені як «Т1» склали 6,59 с., «Т2» - 5,64 c, «Т3» - 4,68 с. Середній час 5,63с.

За результатами даного слідчого експерименту складено план схему (т. 2 а.с. 29-34).

Суд приймає як належний да допустимий доказ результати проведеного слідчого експерименту за участі ОСОБА_15 в статусі свідка, так як сторона захисту не заперечує проти врахування даного доказу та підтверджує обставини, встановлені такою слідчою дією.

Крім того, 20.07.2020 за участі свідка ОСОБА_16 та його захисника ОСОБА_7 проведено слідчий експеримент під час якого, ОСОБА_16 надав свідчення стосовно ДТП, яке мало місце 23.06.2020 близько 12-00 год. ОСОБА_16 вказав розташування автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_3 так як він розташовувався в момент поновлення руху та виконання маневру повороту ліворуч відносно меж проїзної частини Замірами встановлено, що автомобіль - статист №1 знаходився на відстані 1,15 м від переднього лівого колеса та відстані 2,30 м від заднього лівого колеса до правого краю проїзної частини. Далі ОСОБА_16 вказав розташування місця зіткнення ТЗ, а замірами було встановлено, що місце зіткнення автомобілів розташоване на відстані 2,70 м від правого краю проїзної частини.

ОСОБА_16 вказав розташування автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 на проїздній частині в момент відновлення руху автомобілем SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_4 відносно меж проїзної частини, встановивши статистичний автомобіль №1 на проїзній частині, який виконував роль автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 . Замірами встановлено, що автомобіль -статист № 1 рухався на відстані 1,20 м від переднього правого колеса та відстані 1,25 м від заднього правого колеса до правого краю проїзної частини.

Проведеним заміром відстані від місця розташування автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 на проїздній частині в момент відновлення руху автомобілем SSANG YONG KORANDО н.з. НОМЕР_1 до місця їх зіткнення встановлено, що вона складає 7,0м.

ОСОБА_6 вказав траєкторію та темп руху автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 з моменту відновлення руху до місця зіткнення автомобілів, а саме, що вказаний автомобіль почав рух з узбіччя дороги, виконуючи маневр повороту ліворуч перпендикулярно проїзній частині справа на ліво відносно руху автомобіля ВАЗ 21099. Замірами встановлено, що автомобіль SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 з моменту початку руху до місця зіткнення подолав відстань 5,60 м.

Далі ОСОБА_6 вказав темп руху автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 , який було визначено експериментально під час проведення слідчого експерименту, за допомогою статистичного автомобіля №1, для чого свідок за кермом статистичного автомобіля, за вказівкою слідчого у різному темпі руху, у кількості 3 спроб, долав відстань від місця відновлення руху автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 до місця зіткнення автомобілів на ділянці довжиною 5,60 м. Цей час руху зафіксовано понятими на секундомір. Отримані даній умовно позначені літерою «Т» та кількості спроб. Так данні спроби № 1 умовно позначені як «Т1» склали 5,45 с., «Т2» - 4,2 с., «Т3» - 4,5 с. Середній час 4,7 с.

ОСОБА_6 повідомив, що швидкість руху автомобіля ВАЗ 21099 яким він керував становила 45 км /год.

За результатами даного слідчого експерименту складено план схему (т. 2 а.с. 40-45).

Приходячи до висновку про винуватість ОСОБА_3 суд враховує висновок судово-експертної комісії Запорізького НЦЕКЦ від 16.01.2021 р. № 9-953/25-141, якою визначено, що водій автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пп. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху. Технічна можливість водія автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , уникнути зіткнення, залежала від виконання ним вимог пп. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_17 не відповідають вимогам пп. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією пригоди.(п. 5-7 висновку) (т. 2 а.с. 83-99).

Вказаний висновок судово-експертної комісії, в контексті вирішення питання про доведеність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 повний послідовний та узгоджується з іншими висновками судових експертів та матеріалами провадження. Вданій частині вказаний висновок судово-експертної комісії, стороною захисту не заперечується.

Таким чином, оцінивши всі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні ним дії, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, що кваліфікується як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

У суду відсутні будь-які сумніви в достовірності зафіксованих в процесуальних документах, складених за результатами проведених слідчих дій, фактів, оскільки вони послідовні та узгоджується між собою, отримані в порядку визначеному КПК України та без порушень основних прав і свобод закріплених в Конвенції.

Окремо слід проаналізувати твердження сторони захисту про наявність вини ОСОБА_6 у спричиненому ДТП з посиланням на відповідний висновок судового експерта та твердження про неправдивість показів останнього в частині швидкості руху керованого ним автомобіля і, відповідно, наявність можливості уникнути ДТП і його наслідків, в контексті врахування таких обставин при призначенні покарання ОСОБА_3 і майнової відповідальності за спричинені матеріальні збитки.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Так, відповідно до висновку судового експерта № 19/104-9/2/1010 від 28.08.2020 судовий експерт приходить до наступних висновків:

«1. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася (як по варіанту №1, так і по варіанту №2 механізму розвитку ДТП), водій автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницький частині.

2. В умовах дорожньо-транспортної ситуації, що розглядається, водій автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для руху мав технічну можливості запобігти зіткненню шляхом зупинки автомобіля до смуги руху автомобіля SSANG YONG KORANDO.

3. Дії водія автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 при заданих механізмах розвитку ДТП не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням події цієї ДТП.» (т. 2 а.с. 47-56)

В дослідницькій частині судовий експерт зазначає, що згідно постанови про призначення експертизи зіткнення автомобіля ВАЗ 21099 з автомобілем SSANG YONG KORANDO сталося внаслідок виїзду останнім з правого узбіччя на проїжджу частину дороги, по якій рухався автомобіль ВАЗ-21099 (сторінка 6 висновку судового експерта).

В той час, посилаючись на аналіз дорожньо-транспортної ситуації, що розглядається робить висновок, що з технічної точки зору небезпека для руху водію автомобіля ВАЗ-21099 ОСОБА_6 виникла в момент початку руху автомобіля SSANG YONG KORANDO. З цього моменту водій ОСОБА_6 повинен був застосувати гальмування аж до повної зупинки автомобіля ВАЗ-21099 (сторінка 7 висновку експерта).

Далі судовим експертом саме з даного висновку про те, що небезпека для руху водію автомобіля ВАЗ-21099 ОСОБА_6 виникла в момент початку руху автомобіля SSANG YONG KORANDO проведено відповідні розрахунки та зроблено відповідні висновки.

Суд відзначає, що судовим експертом не наведено жодного пояснення і обґрунтування свого висновку щодо визначення моменту виникнення небезпеки для водія ОСОБА_16 відмінного від способу визначення такого моменту слідчим.

Матеріали провадження містять висновок судового експерта № 19/104-9/2/1096/1097 від 25.09.2020 згідно якого:

«8. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-21099» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

9. В умовах місця події, водій автомобіля «ВАЗ-21099» ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «SSANG YONG KORANDO» своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

10. При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21099» ОСОБА_6 невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається.» (т. 2 а.с. 60-69).

В дослідницькій частині висновку судовий експерт зазначає наступне: «8. В даній дорожній обстановці водієві автомобіля «ВАЗ-21099» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для руху, яка задана органами розслідування у постанові про призначення даної експертизи, а саме моменту виїзду автомобіля «SSANG YONG KORANDO» на проїзну частину вул. Центральна, що відповідає скрин-шоту кадру моменту виїзду SSANG YONG KORANDO на проїзну частину дороги з відео-запису зазначеної дорожньо-транспортної (див. зобр. № 3, таблиці зображень, яка додається), -необхідно було негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля під його керуванням. Тобто у вказаній ситуації водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху». (стор. 11 висновку експерта).

Далі судовий експерт проводить відповідні розрахунки та сформував висновки на поставлені перед ним запитання.

При цьому судовий експерт не висловлює заперечень щодо визначеного слідим моменту небезпеки для водія ОСОБА_6 в момент виїзду автомобіля «SSANG YONG KORANDO» на проїзну частину вул. Центральна, вказаному в вступній частині висновку (стор. 3 висновку експерта).

Крім того, під час досудового слідства проведено судову експертизу в складі судово-експертної комісії. Так згідно висновку експертів № 9-953/25-141 від 16.01.2021 експертами зроблено наступні висновки:

«2. Оскільки у відеозаписах: «Диcк:Video 2020-07-20 at 5.20.20.mp4» з диску: «Videx» з написом: «22С19112218:23» та «Диcк:e7e96ba06c80709e74dba6ed76a42e9-V.mp4» з диску: «Videx» з написом: «22В19112218:23», чіткої межі проїзної частини не виявлено, встановити, з їх урахуванням, час з моменту виїзду автомобіля, іменованого як: «SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 , на проїзну частину дороги до моменту зіткнення з автомобілем, іменованим як: «ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 », засобами наявними в розпорядженні експерта, не надалося можливим.

8. Водій автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогою п.12.3 Правил дорожнього руху.

9. Визначити технічну можливість водія автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , уникнути зіткнення не є можливим по причині того, що в фототехнічній частині даного висновку не встановлений час, який пройшов з моменту виїзду автомобіля SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 на проїзну частину дороги з узбіччя до моменту зіткнення, а також в свідченнях ОСОБА_3 відсутня швидкість автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 перед пригодою.

10. Оцінити дії водія автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , в частині виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху та встановити причинний зв`язок між його діями та фактом ДТП, можливо лише після визначення у даного водія технічної можливості уникнути зіткнення».

В дослідницькій частині висновку судовий експерт зазначає наступне: «2. З метою відповіді на запитання «Який минув час із моменту виїзду автомобіля марки SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 , на проїзну частину дороги вул. Центральна в смт. Царичанка до моменту зіткнення із автомобілем ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 ?» експертом було проведено дослідження отриманих раніше розкадровок відеозаписів № 1 та № 2, в результаті якого чіткої межи проїзної частини не виявлено, тому встановити час із моменту виїзду автомобіля «SSANG YONG» на проїзну частину дороги до моменту зіткнення із автомобілем «ВАЗ», засобами наявними в розпорядженні експерта не надалося можливим.» (сторінка 27 висновку).

В судовому засіданні судові експерти ОСОБА_18 і ОСОБА_19 підтвердили та роз`яснили зроблені ними висновки.

Зокрема судовий експерт ОСОБА_18 пояснив, що слідчим правильно визначено момент виникнення небезпеки для водія автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_6 в момент виїзду автомобіля «SSANG YONG KORANDO» на проїзну частину вул. Центральна і таке визначення відповідає методології правильності визначення моментів виникнення небезпеки для руху.

Враховуючи висновок комісії судових експертів № 9-953/25-141 від 16.01.2021, в частині визначення моменту виникнення небезпеки для водія ОСОБА_6 та неможливості визначення часу з моменту виїзду автомобіля керованого ОСОБА_3 , на проїзну частину дороги до моменту зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 в силу відсутності чіткої межі проїзної частини, суд приходить до переконання, що такий висновок об`єктивно відповідає матеріалам провадження, в тому числі відеозаписам. Крім того, вказаний висновок експертів ґрунтується на більшому об`ємі здобутих досудовим розслідуванням матеріалів, які формують повнішу картину досліджуваної події ДТП та її висновки не суперечать висновкам судових експертів № 19/104-9/2/1010 від 28.08.2020 і № 19/104-9/2/1096/1097 від 25.09.2020 так як ґрунтуються на повніших даних досліджуваної події ДТП.

Прийняти за основу як об`єктивний та повний висновок судового експерта № 19/104-9/2/1010 від 28.08.2020 в частині оцінки правомірності дій ОСОБА_6 не можливо в силі наведених вище недоліків такого висновку.

Таким чином, відсутні належні і допустимі докази, що поза розумним сумнівом можуть свідчити про те, що ОСОБА_6 , як водія автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем SSANG YONG KORANDO і що ним не дотримано вимог п 12.3 ПДР, що з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням події цієї ДТП.

За вказаного наведене твердження сторони захисту про винуватість потерпілого ОСОБА_6 в настанні наслідків ДТП суд розцінює як припущення, що не ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Отже, вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України). При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» N 7 від 24.10.2003 та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.

Судом враховано тяжкість наслідків, що настали в результаті вчиненого правопорушення та привело до спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілих. Матеріальну шкоду потерпілим не відшкодовано.

ОСОБА_3 має середню спеціальну освіту, займається підприємницькою діяльність, одружений, проживає за місцем реєстрації, не перебуває на обліку у лікаря психіатра чи нарколога, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

В результаті ДТП обвинувачений отримав тілесні ушкодження.

Таким чином, з урахування особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинене правопорушення, у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання чи його відбування, судом не встановлено.

При цьому, враховуючи думку учасників провадження, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 23.06.2020 вчинив кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 1 ст. 286 КК України в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008, санкція якого передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

01.07.2020 набрав чинності Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Цим законом внесено відповідні зміни до санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а саме передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Оскільки до обвинуваченого ОСОБА_3 слід застосувати покарання у виді штрафу, а закон про кримінальну відповідальність у редакції від 22.11.2018, що набрав чинності після вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, не пом`якшує кримінальну відповідальність в частині покарання у виді штрафу, суд вважає, що в даному конкретному випадку обвинуваченому повинно бути призначено покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді штрафу (в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008) в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Виходячи з обставин даного кримінального провадження суд вважає, що відсутні підстави для призначення додаткового покарання та позбавлення ОСОБА_3 права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_8 суд виходить з наступного:

Потерпілий ОСОБА_6 просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_3 , солідарно шкоду завдану здоров`ю внаслідок ДТП 23 червня 2020 року у розмірі 23 159 гривень 26 коп.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_3 солідарно кошти на санаторно-курортне лікування у розмірі 20 230 гривень 00 коп; стягнути з ОСОБА_3 , моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП 23.06.2020 у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. та стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на оплату послуг з надання правової (правничої) допомоги адвокатом ОСОБА_20 у розмірі 20 000 гривень 00 коп.

Свої позовні вимоги потерпілий ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що в наслідок зіткнення транспортних засобів SSANG YONG KORANDO і ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 він отримав тілесні ушкодження. В результаті ДТП він з 23 червня по 10 липня 2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КП «Царичанська ЦЛ» ЦСР з чисельними тілесними ушкодженнями: ВЧМТ (відкрита черепно-мозкова травма); струс головного мозку; садна лоба зліва; ЗТТК (закрита травма грудної клітини); перелом V, VI ребер зліва; перелом грудини; забій серця; тупа травма живота; забій нирки.

Відповідно до Страхового поліса, страхувальником є ОСОБА_3 , а страховиком Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». На дату скоєння ДТП страховий поліс є дійсним.

За час перебування у стаціонарі, вартість лікування склала 15 159 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) гривень 26 грн. Однак, витрачено набагато більше: це вартість рентгенівських знімків, хірургічного втручання, а всього на суму 6000,00 грн. Загальний розмір матеріальної шкоди складає 23159 гривень 26 коп.

З 11 липня 2020 року до 31 липня 2020 року він продовжив лікування у сімейного лікаря.

Відповідно до висновку судового експерта, травми, що отримані ним під час ДТП відносяться є середньої тяжкості та небезпечні в момент їх отримання.

Загалом на лікуванні він перебував 38 календарних днів.

За рекомендаціями сімейного лікаря, з урахуванням перенесених ним чисельних травм, йому рекомендоване санаторно-курортне лікування у профільних санаторіях Трускавця, Моршина або Східниці. Середня вартість санаторно-курортного лікування становить від 20 230,00 гр.

Обґрунтовуючи моральну шкоду потерпілий вказує, що він, після ДТП зазнав тяжких моральних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя. По теперішній час він перебуває під постійним наглядом лікаря.

Станом на сьогоднішній день переломи V, VI ребер та грудини зрослися, однак, загальний стан не зовсім задовільний. Наслідки перенесених травм дають про себе знати. Після таких складних травм збереглися залишкові симптоми: часті головні болі вночі, які приводять до безсоння. Він став менш активним, більш дратівливим, швидко втомлююсь. Це все впливає і на якість його життя, має утруднення в професійній сфері та побуті.

Перенесені ним травми, завдані внаслідок ДТП, такі як: ВЧМТ (відкрита черепно-мозкова травма); струс головного мозку; садна лоба зліва; ЗТГК (закрита травма грудної клітини); перелом V, VI ребер зліва; перелом грудини; забій серця; тупа травма живота; забій нирки, не проходять безслідно. В подальшому житті він мусить себе обмежувати у фізичній активності. Вже на теперішній час травма нирки під час ДТП причинила хронічне захворювання нирки. В анамнезі він має хронічний пієлонефрит, лікування якого потребує додаткових зусиль. Його переживання щодо зниження життєвої активності, неможливість повноцінно турбуватися про свій дім та сім`ю, можливої втрати роботи у зв`язку з втратою здоров`я, вплинули і на взаємовідносини з членами сім`ї. Йому 52 роки. Він є працівником ПРАТ «Оріль-Лідер» на елеваторі № 3. За час, коли знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, та й по теперішній час, він постійно переживає, що погіршення його стану здоров`я, неможливість повноцінно працювати може стати підставою для мого звільнення з роботи. Страх втратити роботу, у його віці, не є безпідставними. За таких обставин ОСОБА_6 визначає розмір моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, яка виникла з вини ОСОБА_3 у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.

Відповідно до п. 4.2. Договору про надання правової допомоги який укладено між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_20 гонорар адвоката погоджується взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору. Згідно Додаткової угоди від 13.07.2020, гонорар адвоката у даній справі становить 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду відзив на позов потерпілого ОСОБА_6 в якому просить в задоволенні цивільного позову останнього, в частині солідарного стягнення шкоди завданої здоров`ю внаслідок ДТП у розмірі 23 159 грн. 26 коп. та коштів на санаторне курортне лікування у розмірі 20 230 грн.00 коп. - відмовити у повному обсязі; в задоволенні цивільного позову, в частині відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 20 000,00 грн.- відмовити у повному обсязі; в задоволенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду, надавши потерпілому право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Свої заперечення обвинувачений обґрунтовує тим, що відповідно до полісу № ЕР 187895876 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від який діяв на момент скоєння ДТП, автомобіль «Ssang yong korando» держ.номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_3 був застрахований у Приватному акціонерному товаристві Українська страхова компанія «КНЯЖА ВЇЄНА ІНШУРАНС ГРУП».

Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 130 000 грн. розмір франшизи нульова. Тобто в даному випадку, ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», повинна відшкодувати позивачу суму у розмірі до 260 000 грн. за шкоду заподіяну здоров`ю та до 130 000 грн. за шкоду заподіяну майну.

ОСОБА_3 звернувся з відповідним повідомленням до ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП».

Тому в задоволенні цивільного позову в частині солідарного зі страховою компанією, відшкодування шкоди завданої здоров`ю внаслідок ДТП 23 червня 2020 року у розмірі 23 159 грн. 26 коп. та коштів на санаторно-курортне лікування у розмірі 20 230 грн.00 коп., яке пов`язано з реабілітацією, повинно бути відмовлено у повному обсязі, оскільки ці витрати повинна повністю відшкодувати страхова компанія відповідача: ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП».

Крім того, щодо відшкодування моральної шкоди, то у відповідності до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода, заподіяна Страховиком, відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки ОСОБА_6 не побажав пред`являти позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди до ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», отже позовні вимоги в цій частині пред`явлені не до всіх належних відповідачів (не пред`явлені до страховика ПрАТ «Української страхової компанії «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП»), в такому випадку, суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості таких позовних вимог, визначати розмір сум, які підлягають відшкодуванню внаслідок ДТП, та здійснювати їх розподіл між страховиком (у межах страхових сум) і особою, відповідальною за завдану шкоду. З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суду надано тільки два платіжних доручення на загальну суму 20 000,00 грн. та додаткова угода до договору про надання правової допомоги. При цьому позивачем акт приймання-передачі із зазначенням переліку наданих послуг суду не наданий, також позивач не надав розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Тому підстав для задоволення позову в частині витрат на професійну правничу допомогу немає. Позивачем не доведено, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію позивача.

Посилаючись на ч.2 ст.1193 ЦК України просить врахувати встановлене висновком судового експерта порушення потерпілим ОСОБА_6 порушення п. 12.3 ПДР та наявність технічної можливість уникнути зіткнення з автомобілем SSANG YONG KORANDO.

В свою чергу ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» подавши відзив на позов ОСОБА_6 просить суд у задоволені позову ОСОБА_6 до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в частині позовних вимог до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовити.

Цивільний відповідач зазначає, що у них відсутня можливість виплати страхового відшкодування, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини Страхувальника, тобто ОСОБА_3 , у вчинені ДТП.

Вимоги ОСОБА_6 свідчать, що він не подавав Страховику заяву про страхове відшкодування, що у свою чергу унеможливлює прийняття Страховиком рішення щодо виплати або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Зазначаючи, що це не є визнанням позову, цивільний відповідач вказує, що за результатом ознайомлення із наданими документами, фахівцями ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» проведений розрахунок страхового відшкодування за полісами ЕР-187895876, згідно якого витратами, які пов`язанні із придбанням ліків у зв`язку із ДТП є витрати у сумі 14 924,35 грн.

Посилаючись на ст. 26-1 Закону Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, розрахунок шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого наведено вище, відповідно розрахунок суми моральної шкоди проводиться наступним чином 14 924,35 * 5% = 746,22 грн. Таким чином, граничний поріг відповідальності Співвідповідача за заподіяну моральну шкоду становить 746,22 грн.

Крім того, потерпіла ОСОБА_8 подавши до суду просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_3 солідарно шкоду завдану здоров`ю внаслідок ДТП 23 червня 2020 року у розмірі 18 352 (вісімнадцять тисяч триста п`ятдесят дві) гривні 00 коп. та стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП 23.06.2020 у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.

Свої вимоги ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , застрахував свою цивільну відповідальність, та за відповідним полісом страховиком є ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП».

В наслідок зіткнення транспортних засобів SSANG YONG KORANDO і ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 вона з 23.06.2020 по 16.07.2020 знаходилася на стаціонарному лікуванні в відділенні політравми КНП КМР «МЛПІМД» з діагнозом: закритий перелом нижньої третини правої плечової кістки зі зміщення; закритий перелом шиловидного виростка правої променевої кістки зі зміщенням.

За час перебування у стаціонарі, вартість лікування склала 10 852 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) гривні 00 коп. Однак, витрачено набагато більше: ще вартість рентгенівських знімків, хірургічного втручання, а всього на суму 7500,00 грн. Загальний розмір матеріальної шкоди складає 18 352 (вісімнадцять тисяч триста п`ятдесят дві) гривні 00 коп.

Відповідно до висновку судового експерта, травми, що отримані нею під час ДТП відносяться є середньої тяжкості. Загалом на лікуванні вона перебувала 24 календарних дні.

Вважає, що саме через неуважність, необережність та самовпевненість водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки SSANG YONG KORANDO н.з. НОМЕР_1 вона отримала численні тілесні ушкодження.

Відповідач добровільно не компенсував навіть частини витрат на лікування, навіть тоді, коли вона знаходився на стаціонарному лікуванні та навіть не виходив на контакт. За таких обставин ОСОБА_8 визначає розмір моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, яка виникла з вини ОСОБА_3 у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_8 цивільний відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив, в якому наголошує на тому, що відповідно до полісу № ЕР 187895876 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від який діяв на момент скоєння ДТП, автомобіль «Ssang yong korando» держ.номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_3 був застрахований у ПАТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВЇЄНАІНШУРАНС ГРУП». Тобто в даному випадку, ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», повинна відшкодувати позивачу сумму у розмірі до 260 000 грн. за шкоду заподіяну здоров`ю та до 130 000 грн. за шкоду заподіяну майну.

ОСОБА_3 звернувся з відповідним повідомленням до ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП».

Таким чином, в задоволенні цивільного позову в частині солідарного стягнення зі страховою компанією, відшкодування шкоди завданої здоров`ю ОСОБА_8 , повинно бути відмовлено у повному обсязі, оскільки ці витрати повинна повністю відшкодувати страхова компанія відповідача: ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП».

Вказуючи на положення ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ОСОБА_8 не пред`явила позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди до ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», отже позовні вимоги в цій частині пред`явлені не до всіх належних відповідачів (не пред`явлені до страховика ПрАТ «Української страхової компанії «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП»), в такому випадку, суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості таких позовних вимог, визначати розмір сум, які підлягають відшкодуванню внаслідок ДТП, та здійснювати їх розподіл між страховиком (у межах страхових сум) і особою, відповідальною за завдану шкоду. З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Посилаючись на ч.2 ст.1193 ЦК України просить врахувати встановлене висновком судового експерта порушення потерпілим ОСОБА_6 порушення п. 12.3 ПДР та наявність технічної можливість уникнути зіткнення з автомобілем SSANG YONG KORANDO.

Таким чином, ОСОБА_3 просить в задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 , в частині солідарного стягнення шкоди завданої здоров`ю внаслідок ДТП у розмірі 18 532 грн. відмовити у повному обсязі; в задоволенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду, надавши потерпілому право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» подавши відзив на позов ОСОБА_8 просить суд у задоволені позову останньої до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в частині позовних вимог до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовити.

Свої заперечення цивільний відповідач обґрунтовує тим, що у них відсутня можливість виплати страхового відшкодування, оскільки відсутні докази вини ОСОБА_3 у вчинені ДТП.

ОСОБА_8 не подавала Страховику заяву про страхове відшкодування, що у свою чергу унеможливлює прийняття Страховиком рішення щодо виплати або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Зазначаючи, що це не є визнанням позову, цивільний відповідач вказує, що за результатом ознайомлення із наданими документами, фахівцями ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» проведений розрахунок страхового відшкодування за полісами ЕР-187895876, згідно якого витратами, які пов`язанні із придбанням ліків у зв`язку із ДТП є витрати у сумі 10 779,33 грн. інші витрати не пов`язані з витратами на лікування.

Виходячи з положень ст. 26-1 Закону, враховуючи розрахунок шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілої, відповідно розрахунок суми моральної шкоди проводиться наступним чином 10779,33 * 5% = 538,97 грн. Таким чином, граничний поріг відповідальності Співвідповідача за заподіяну моральну шкоду становить 538,97 грн.

З матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що відповідно до полісу № ЕР 187895876 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від який діяв на момент скоєння ДТП, автомобіль «Ssang yong korando» держ.номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_3 був застрахований у Приватному акціонерному товаристві Українська страхова компанія «КНЯЖА ВЇЄНА ІНШУРАНС ГРУП». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю складає 260 000 грн, а майну - 130 000 грн. (т. 1 а.с. 216 ).

Опис та визначення тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 міститься в відповідних медичних довідках та висновках судових експертів (т. 1 а.с. 218, 220, т.2 а.с. 10-13).

Витрати на лікарські засоби потерпілого ОСОБА_6 підтверджуються випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1132/139/345 та квитанціями на придбання лікарських засобів (т. 1 а.с. 64-68).

Про понесені витрати на лікарські засоби потерпілою ОСОБА_8 свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого №3646 та квитанціями на придбання лікарських засобів (т. 1 а.с. 99-103).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_6 і ОСОБА_8 про відшкодування витрат на лікарські засоби та реабілітацію, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити хтя відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 4-7, 11, 16, 17 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавала шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV), в редакції чинній на час виникнення правовідносин між сторонами, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи . При цьому шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. (ст.ст. 22, 23).

Відповідно до ст. 24.1 Закону № 1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону № 1961-IV)

З огляду на наявність страхового полісу № ЕР 187895876 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який діяв на момент скоєння ДТП, та яким цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як водія автомобіль «Ssang yong korando» держ.номер НОМЕР_1 , застрахована ПАТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВЇЄНА ІНШУРАНС ГРУП» в межах страхових виплат у розмірі до 260 000 грн. за шкоду заподіяну здоров`ю та до 130 000 грн. за шкоду заподіяну майну, тому за відсутності відомостей та належних доказів наявності обставин, що згідно з страховим договором або положеннями Закону № 1961-IV позбавляють страховика обов`язку із виплати страхового відшкодування, з урахуванням того, що розмір заявленого відшкодування не перевищує ліміт відповідальності страховика, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладання на обвинуваченого ОСОБА_3 в солідарному порядку з страховиком, обов`язку з відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрат на лікування потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_8 .

Тому витрати потерпілих на придбанням лікарських засобів підлягають відшкодуванню страховиком - ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП».

Визначаючи розмір відшкодування, яке підлягає стягненню зі страховика, суд дослідивши матеріали провадження (виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , долучені квитанціями на придбання лікарських засобів), вважає доведеними належними та допустимими доказами наступні витрати потерпілих: ОСОБА_6 витрати у сумі 14 924,35 грн. ОСОБА_8 у сумі 10 779,33 грн.

Інші витрати потерпілих, в тому числі заявлені потерпілим ОСОБА_6 прогнозовані витрати на санаторно-курортного лікування, не доведено належними доказами, а тому відсутні підстави для їх стягнення з страховика.

Заперечення страховика в частині відсутності підстав для відшкодування матеріальної шкоди потерпілим через те, що вони не подали заяву про стахове відшкодування, не відповідає ст. 35 Закон № 1961-IV.

Наведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року(справа №465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону №1961-IV, не є обов`язковим.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_3 потерпілим моральної шкоди слід зазначити наступне:

Як зазначалося вище суд прийшов до висновку, що оскільки на момент ДТП цивільноправова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування лише на обвинуваченого суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Потерпілими ОСОБА_16 і ОСОБА_8 заявлено позов щодо відшкодування шкоди, яка прямо передбачена п. 22.1 ст. 22, статтями 23, 28 Закону № 1961-IV.

Оскільки позовні вимоги про стягнення моральної шкоди пред`явлено не до всіх належних відповідачів (не пред`явлено до страховика ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП»), то суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості таких позовних вимог, визначати розмір сум, які підлягають відшкодуванню внаслідок ДТП, та здійснювати їх розподіл між страховиком (у межах страхових сум) і винуватцем ДТП.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_8 у задоволенні позовних вимог про стягнення з обвинуваченого ромальної шкоди, роз`яснивши потерпілим їх право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з відповідними позовними вимогами до ОСОБА_3 і ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» або лише до ОСОБА_3 після виплати страховиком страхового відшкодування у межах страхових сум за заявою потерпілих.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 199/6524/18 (провадження № 51-1748км19).

Вирішуючи питання про стягнення понесених потерпілим ОСОБА_6 витрат на отримання правничої допомоги, слід відмітити, що представник потерпілого надав до суду договір про надання правової допомоги, два платіжних доручення на загальну суму 20 000,00 грн. та додаткова угода до договору про надання правової допомоги (т. 1 а.с. 29-31,71-73).

Водночас представник потерпілого не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, виходячи з того, що обвинувачений заперечує доведеність розміру витрат на правничу допомогу, їх обґрунтованість та пропорційність, тому підстави для стягнення витрат на правничу допомогу з обвинуваченого відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема: №19/104-9/2/826 від 06.08.2020 на суму 2615,20 грн.; №19/104-9/2/825 від 30.07.2020 на суму 2615,20 грн.; №19/104-9/2/827 від 10.08.2020 на суму 3269,00 грн.; №19/104-9/2/1010 від 28.08.2020 на суму 4086,25 грн.; №19/104-9/2/1096/1097 від 25.09.2020 на суму 1634,50 грн.; № 9-953/25-141 від 16.01.2021) - 3922,8 грн., а всього на 5 557,30 грн., згідно ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з підсудного та віднести на рахунок держави.

Застосований під час досудового слідства арешт майна, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368-370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) на користь держави без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_6 шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого в розмірі 14 924,35 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот двадцять чотири грн. 35 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 , відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_8 шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого в розмірі 10 779,33 грн. (десять тисяч сімсот сімдесят дев`ять грн. 33 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_8 , відмовити.

Речові докази, зокрема:

- DVD диск з записом з відеореєстратора встановленого в салоні автомобіля SSANG YONG KORANDO; оптичні DVD диски з записами із камери відеоспостереження, встановленої на приміщенні магазину ФОП ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 зберігати в матеріалах провадження;

- автомобіль марки SSANG YONG KORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_3 ;

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 5 557,30 грн. (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім грн. 30 коп.) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Скасувати арешти, накладені на автомобіль ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль марки SSANG YONG KORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 за ухвалами Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1