Справа № 201/2519/23
Провадження № 1-кс/201/863/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000905 від 21.07.2022, -

У судовому засіданні приймали участь:

заявник ОСОБА_3 ,

представник заявника ОСОБА_5 ,

слідчий ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо повернення тимчасово вилученого майна, вилученого в межах кримінального провадження №000905, внесеного до ЄРДР 21.07.2022 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування вимог скарги посилався на те, що у провадженні ВП № 5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 000905, яке на теперішній час закрите. У зв`язку із закриттям провадження заявниця 20 січня 2023р. звернулася до вказаного слідчого з клопотанням про повернення її особистих речей та речей членів її родини, зокрема, комп`ютера, телефона, пістолета та інших, що були вилучені 21 липня 2022р. під час обшуку у належному їй домоволодінні АДРЕСА_1 . Однак до теперішнього часу доля зазначеного клопотання їй не відома, речі на момент звернення до суду їй не повернуті, чим вважає, грубо порушені її законні права та інтереси. Окрім того, заявниця зазначила, що 20 січня 2023р. вона звернулася до слідчого ВП № 5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області Д. Скалецького з клопотанням про надання їй другого примірнику протоколу обшуку з описом вилучених документів та речей під час обшуку належного їй домоволодіння АДРЕСА_1 21.07.2022р. На сьогоднішній момент доля й даного клопотання їй не відома, ніяких повідомлень щодо його задоволення чи відмови у задоволенні вона не отримувала, і другий примірник протоколу обшуку від 21.07.22р. їй не вручено. Заявниця вважає, що у вищевказаній бездіяльності слідчого ОСОБА_4 вбачається очевидне системне та безпідставне ігнорування її законних вимог та нехтування власними обов`язками, передбаченими кримінально-процесуальним законодавством України.

Крім того, заявниця зазначає, що вона є власником домоволодіння, в якому було проведено обшук 21.07.2022р., на підставі Договору купівлі-продажу ВКЕ № 746242. Окрім того, вона є спадкоємцем після смерті сина, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69860730, а тому, має право на належне йому майно та речі. Також під час обшуку у неї було вилучено пістолет «Форт 12р, к 9мм, НОМЕР_1 », дозвіл на який видано 23.05.2022р. на її ім`я, а також смартфон «IPhone» 13. Окрім того, під час обшуку було вилучено й інші речі, які належать їй та її сім`ї, однак внаслідок ненадання їй другого примірнику протоколу обшуку з описом вилучених документів та речей, вона не може підтвердити їх документально. Також заявниця вказує, що зверталася до слідчого з вищезазначеним клопотанням про повернення речей, вилучених під час обшуку її домоволодіння у телефонному режимі, однак це було безрезультатно. Таким чином, вважає, десятиденний строк для оскарження бездіяльності пропущений з поважних причин, адже слідчий постійно обіцяв, що скоро речі повернуть.

У зв`язку із чим, заявниця просить суд поновити їй строк на оскарження бездіяльності слідчого, що виражається у ненаданні протоколу обшуку від 21.07.2022р. та неповерненні їй вилучених під час обшуку речей на підставі її клопотань від 20.01.2023р., визнати бездіяльність слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 щодо ненадання протоколу обшуку від 21.07.2022р. та неповернення вилучених під час обшуку речей на підставі клопотань ОСОБА_3 від 20.01.2023р., зобов`язати слідчого ВП № 5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 надати їй протокол обшуку від 21.07.2022р. та зобов`язати слідчого ВГІ № 5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 повернути їй її особисті речі та речі членів її родини, що були вилучені 21 липня 2022р. під час обшуку у належному їй домоволодінні АДРЕСА_1 , в тому числі, комп`ютер, смартфон «IPhone» 13, пістолет «Форт 12р, к 9мм, НОМЕР_1 » та інші.

У судовому засіданні заявниця та її представник дану скаргу підтримали з підстав, наведених у ній.

Слідчий заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що при звернення ОСОБА_3 із клопотанням про повернення майна, нею не було надано відповідних доказів про право володіння даними речами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до такого висновку.

Приписами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Зокрема на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Встановлено, що у провадженні ВП № 5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 000905.

21.07.2022 в рамках кримінального провадження № 000905 від 21.07.2022 було проведено огляд у домоволодінні АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено системний комп`ютерний блок з написом NVIDIA опечатаний біркою, мобільний телефон айфон 13 чорного кольору поміщено до спеціального пакету SUD1149298, два блокноти поміщено до спеціального пакету EXP0350350, предмет, схожий на зброю поміщено до паперової коробки з написом «морозиво» та опечатано, предмет, схожий на зброю поміщено до паперової коробки з написом «нова пошта» та опечатано.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17901970 від 27.02.2008 року домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .

Постановами слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області від 14.09.2022 року вищевказані предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000905 від 21.07.2022.

Постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області від 20.12.2022 року кримінальне провадження №0000905 від 21.07.2022 було закрито на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення,фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб у володінні яких перебуває зазначене у частині другій статті 167 КПК України майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує. Згідно частини 2 цієї ж процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на предмети, що були вилучені 21.07.2022 р. під час огляду.

За таких обставин, у даному випадку майно, вилучене під час проведення огляду, має статус тимчасово вилученого з огляду на приписи ч. 7 ст. 236 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який було наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Доказів того, що вилучена під час огляду предмети є речовими доказоми у розумінні ст. 98 КПК України у даному кримінальному проваджені і не є тимчасово вилученим майном не матеріали кримінального провадження не містять. Відтак, вилучене майно, щодо яких ставиться питання про повернення, не може бути долучене до матеріалів кримінального провадження як доказ, оскільки воно є тимчасово вилученим майном, адже питання про арешт цього майна не вирішено, доказів того, що вилучене майно відіграє роль речових доказів, у т.ч. зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або отриманні злочинним шляхом матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Заявником порушено 10 денний строк звернення до суду зі скаргою, але заявлено клопотання про поновлення такого строку, тому за вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

Водночас, під час розгляду даної скарги, заявницею подано документи на підтвердження права законного володіння ОСОБА_3 домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_3 має дозвіл на право зберігання та носіння зброї, а саме «Форт 12 р.» калібру 9 мм, НОМЕР_1 , відповідно до дозволу на зброю № НОМЕР_2 від 23.05.2022 року.

Стосовно вилученого з цього приміщення майна, то оскільки про права на це майно заявляє лише ОСОБА_3 , нею підтверджено право володіння на законних підставах приміщенням, з якого майно вилучалось, то підстави сумніватися у законному володінні ОСОБА_3 вилученим із цього приміщення майна у суду відсутні.

З огляду на викладене, скарга підлягає задоволенню, а тимчасово вилучене майно - поверненню володільцю.

Одночасно не підлягає задоволенню вимога заявниці стосовно зобов`язання слідчого ВП № 5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 надати їй протокол обшуку від 21.07.2022р., оскільки в судовому засіданні встановлено, що 21.07.2022 року в приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 проводився огляд місця події.

Стосовно вимоги про визнання бездіяльності слідчого, то виходячи з положень ст. 307 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями за результатами розгляду скарг визнавати незаконною бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Судовий контроль в цьому випадку здійснюється шляхом зобов`язання уповноважених осіб вчинити певну дію, тому така вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 167-169, 236, 303-309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення до суду зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , у у кримінальному провадженні №0000905 від 21.07.2022 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000905 від 21.07.2022 повернути ОСОБА_3 майно, а саме: системний комп`ютерний блок з написом NVIDIA, мобільний телефон айфон 13 чорного кольору, два блокноти, пістолет «Форт 12 р.» калібру 9 мм, НОМЕР_1 , відповідно до дозволу на зброю № НОМЕР_2 від 23.05.2022 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , що були вилучені під час проведення огляду місця події від 21.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000905 від 21.07.2022.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 16.03.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1