Справа № 683/3064/21
У Х В А Л А
26 грудня 2022 року м. Старокостянтинів
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троєщина Полонського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, на утриманні має одну малолітню дитину, не працює,зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України,
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, під приводом придбання та ввезення з-за кордону на територію України вживаного легкового автомобіля для ОСОБА_6 , 12.06.2019 року отримав від потерпілого 3 950 доларів США, що по курсу НБУ становить 26,29 грн за один долар на суму 103845 грн 50 коп., якими умисно заволодів та розпорядився в подальшому на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , діючи з єдиним злочинним умислом на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , 18.11.2019 в ранковий час повідомив останній завідомо неправдиву інформацію про необхідність перерахування грошових коштів в сумі 70 653 грн для оплати мита за придбаний ним за кордоном вживаний автомобіль, що потерпіла і зробила, перерахувавши двома платежами на картковий рахунок ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_5 шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 318453 грн, що є великим розміром, чим спричинив останній майнової шкоди на вказану суму.
15.12.2022 ОСОБА_5 заступником начальника СВ ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області за погодженням з прокурором Хмельницької окружної прокуратури вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
24.12.2022 ОСОБА_5 заступником начальника СВ ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області за погодженням з прокурором Хмельницької окружної прокуратури вручено письмове повідомлення про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.
При вирішенні даного клопотання, слідчий просить врахувати наявність ризиків, передбачених
ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисні злочини проти власності, які згідно ст. 12 КК України є тяжким та нетяжким злочинами, санкція за тяжкий злочин передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, розлучений, не відшкодував завдану матеріальну шкоду потерпілим, яка є великими розмірами, вчинив злочин, щодо особи похилого віку, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у вказаному об`єднаному кримінальному провадженні, перешкоджати об`єднаному кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Таким чином, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваному ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду.
Заслухавши слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного, який просить відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Враховуючи, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також не надано доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, тому слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.
На підставі наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконана, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -
У задоволенні клопотання заступника начальника ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 190 КК України, відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
-не відлучатись із постійного місця проживання, а саме з будинку АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22 години до 07 години;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту чинна по 23 лютого 2023 року включно.

Ухвалу направити начальнику ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: