Справа №587/470/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/359/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 587/470/18 за апеляційною скаргою представника потерпілого ТОВ «КЕМПРЕСТ» ОСОБА_6 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 10.12.2021, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ТОВ «КЕМПРЕСТ» ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки вирок ухвалений судом без повного з`ясування фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, його висновки ґрунтуються лише на показаннях обвинуваченого без дослідження інших наявних у справі доказів. Суд безпідставно відмовив представнику потерпілого у задоволенні клопотання про витребування та дослідження ряду доказів, допиті свідків, проведенні судово-товарознавчої експертизи щодо фактичної вартості викраденого майна.

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 10.12.2021 ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, і йому призначене покарання: за ч. 1 ст. 185 КК у виді одного місяця арешту, за ч. 2 ст. 185 КК у виді одного року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене остаточне покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_11 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК. Стягнуто на користь ТОВ «Кемпрест» 4002 грн завданої шкоди, на користь держави 2 002 грн витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Згідно вироку, на початку двадцятих чисел грудня 2017 року близько 12:00 ОСОБА_11 , прийшов до території єдиного майнового комплексу колишнього оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Суми, урочище «Коптівщина», землі якого відносились до земель Бездрицької об`єднаної територіальної громади Сумського району, який належить ТОВ «Кемпрест» та таємно викрав майно ТОВ «Кемпрест», а саме 7 секцій металевого паркану на загальну суму 1020,25 грн. В середині двадцятих чисел грудня 2017 року близько 12:00, на початку січня 2018 року близько 12:00 та 17.01.2018 близько 12:00 ОСОБА_11 з території колишнього оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 » таємно викрав майно ТОВ «Кемпрест», а саме 18 секцій металевого паркану на загальну суму 2657, 23 грн. На прикінці двадцятих чисел грудня 2017 року близько 12:00 ОСОБА_11 з території колишнього оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 » таємно викрав майно ТОВ «Кемпрест», а саме частину металевих вхідних воріт загальною вартістю 904,50 грн. На початку січня 2018 близько 12:00 ОСОБА_11 з території колишнього оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 » таємно викрав майно ТОВ «Кемпрест», а саме 7 секцій металевого паркану загальною вартістю 1055,25 грн. 17.01.2018 близько 12:00 ОСОБА_11 з території колишнього оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 » таємно викрав майно ТОВ «Кемпрест», а саме 4 секції металевого паркану загальною вартістю 579,98 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, захисника ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга представника потерпілого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним матеріалам кримінального провадження, належним чином умотивовані та ґрунтуються на досліджених і перевірених в судовому засіданні доказах.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника потерпілого ТОВ «Кемпрест» ОСОБА_6 про те, що оскаржений вирок ухвалений без повного з`ясування фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.

Так, розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, суд першої інстанції визнав доведеним, що останній вчинив таємне викрадення майна, повторно, вірно встановив наявність фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження та на підтвердження визнаного доведеним обвинувачення у вироку послався на докази, які визнав належними, допустимими, достовірними і які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_11 поза розумним сумнівом. При цьому обставини вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, ретельно досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, всім наявним у кримінальному провадженні доказам надана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Зокрема, допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що починаючи з двадцятих чисел грудня 2017 року до 17.01.2018 включно вчинив п`ять епізодів викрадення майна з території єдиного майнового комплексу колишнього оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Суми, урочище «Коптівщина», який належить ТОВ «Кемпрест», а саме 25 секцій металевого паркану та частину металевих вхідних воріт, загальною вартістю 4 581,98 грн.

Показання обвинуваченого об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, які також підтверджують факт вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.01.2018 з фото таблицями до нього, згідно якого на неогородженій місцевості неподалік стадіону, що віднесений до колишнього піонерського табору «Пролісок», знаходиться автомобіль Ford Transit, сірого кольору, р. н. НОМЕР_1 , біля якого перебуває два хлопці, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , в автомобілі у багажному відділенні знаходиться лом (т. 1 а. к. п. 176-186);

- протоколом огляду місця події від 07.02.2018 з фото таблицями до нього, згідно яких територія колишнього піонерського табору «Пролісок» частково огороджена металевим парканом, який складається з металевих секцій з сітки-рабиці, на в`їзді на територію табору відсутня ліва частина воріт, цілісність паркану периметром порушена (т. 1 а. к. п. 187-191);

- протоколом слідчого експерименту від 08.02.2021 з фото таблицями, згідно яких ОСОБА_11 пояснив обставини вчинених ним крадіжок, а саме металевих секцій з паркану табору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », показав місце знаходження викраденого майна, продемонстрував послідовність своїх дій та механізм викрадення майна, місце приховування та спосіб переміщення викраденого до місця приховування (т. 1, а. к. п. 224-234);

- висновками судових товарознавчих експертиз № 19/119/9-3/344е від 01.02.2018, № 19/119/9-3/343е від 31.01.2018, №19/119/9-3/340е від 01.02.2018, № 19/119/9-3/397е від 05.02.2018, № 19/119/9-3/396е від 05.02.2018, згідно яких загальна вартість викраденого ОСОБА_11 майна складає 4581,98 грн.

Оцінюючи кожний вказаний вище і наведений у вироку доказ винуватості ОСОБА_11 з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічній, повній й неупередженій перевірці всіх доводів апеляційної скарги та обставин кримінального провадження, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування та дослідження ряду доказів, допиті свідків, проведенні судово-товарознавчої експертизи щодо фактичної вартості викраденого майна, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, так як відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, які підлягали з`ясуванню під час судового розгляду з урахуванням вимог ст. 337 КПК встановлені в повному обсязі шляхом дослідження й зіставлення наявних у кримінальному провадженні фактичних даних, яким надана оцінка в аспекті ст.94 КПК, у зв`язку з чим цілком правильно ухвалив рішення про вчинення обвинуваченим інкримінованих йому правопорушень і відповідно фактичну вартість викраденого майна.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги представника потерпілого, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведеності винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

Разом з тим, відповідно ч. 5 ст. 74 КК, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК.

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК в редакції чинній на час ухвалення вироку передбачено покарання у виді штрафу від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від 80 до 240 годин, або виправними роботами на строк до 2-х років, або арештом на строк до 6-ти місяців, або обмеженням волі на строк до 5 років, а згідно санкції ч. 2 ст. 185 КК покарання у виді арешту на строк від 3-х до 6-ти або обмеженням волі на строк до 5-ти років або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно класифікації, наведеній у ст. 12 КК, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК, відноситься до категорії кримінальних проступків, а ч. 2 ст. 185 КК до нетяжкого злочину.

Відповідно положень п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини.

Станом на день перегляду справи судом апеляційної інстанції, з дня вчинення ОСОБА_11 кримінального проступку за епізодом крадіжки майна, вчиненої на початку двадцятих чисел грудня 2017 року до набрання вироком законної сили 16.01.2023 закінчився трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, а за епізодами крадіжки, вчиненими в середині двадцятих чисел грудня 2017 року, в кінці двадцятих чисел грудня 2017 року та на початку січня 2018 року п`ятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК.

ОСОБА_11 не ухилявся від органу досудового розслідування та суду, а також відсутні відомості про вчинення ним іншого злочину, тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення не зупинявся та не переривався.

Також колегією суддів встановлено, що обвинувачений не звертався з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, а згідно ч. 8 ст. 284 КПК звільнення особи від кримінальної відповідальності можливо тільки за її згодою та на підставі відповідного клопотання; за відсутності відповідного клопотання, суд вправі звільнити особу лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК.

Колегія суддів вважає за необхідне з огляду на вимоги ст. 404 КПК звільнити ОСОБА_11 на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Що стосується іншого епізоду крадіжки майна за 17.01.2018, то ОСОБА_11 необхідно вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК, тому в іншій частині вирок Сумського районного суду Сумської області від 10.12.2021 залишається без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ «КЕМПРЕСТ» ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 10.12.2021 відносно ОСОБА_13 змінити.

На підставі ч. 5 ст. 74, п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_13 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності за ч. 1 ст. 185 і ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодами крадіжки від грудня 2017 року, початку січня 2018 року).

ОСОБА_13 вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України (епізоду крадіжки від 17.01.2018).

В іншій частині вирок Сумського районного суду Сумської області від 10.12.2021 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4