Справа № 344/3398/23
Провадження № 1-кс/344/1499/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність уповноважених осіб Івано-Франківського районного управління в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР та зобов`язання надати суду звіт про виконання ухвали суду, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся 28.02.2023р. з вказаною скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Івано-Франківського районного управління в Івано-Франківській області внести відомості за його заявою від 25.02.2023р. та розпочати досудове розслідування, та зобов`язати надати суду звіт про виконання ухвали суду.

Мотивами скарги зазначив, що 25.02.2023р. він подав письмову заяву про злочин до відділу поліції за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.255, ч.3 ст.382 КК України. Станом на день звернення із скаргою о суду відомості до ЄРДР не внесено. Однак ухвала слідчого судді від 03.02.2023р. залишається не виконаною.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав.

Дізнавач у судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги та вказала, що на виконання ухвали слідчого судді від 03.02.2023р. було внесено відомості в ЄРДР в межах повноважень дізнавача, зокрема за ч.1 ст.129 КК України, а на даний час кримінальне провадження скеровано до окружної прокуратури для передачі ДБР, оскільки саме цей орган повноважний здійснювати досудове розслідування щодо службових осіб РУП ГУНП.

Слідчий СВ у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги та вказав, що ухвала слідчого судді від 03.02.2023р. виконана в межах повноважень, при цьому скаржник зазначаючи статті кримінального кодексу в заяві про злочин не є уповноваженим на визначення кваліфікації злочинів, така кваліфікація може змінюватись органом досудового слідства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Матеріалами скарги встановлено, що 25.02.2023р. скаржник подав письмову заяву про злочин до відділу поліції за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.255, ч.3 ст.382 КК України.

Разом з тим, попередньо ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.02.2023р. було задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважену особу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 03.02.2023р. та розпочати досудове розслідування.

Згідно витягу з ЄРДР на виконання ухвали слідчого судді внесені відомості на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.02.2023р. щодо звернення ОСОБА_3 з приводу погрози вбивством, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.129 КК України.

Скаржник звертає увагу суду на те, що він вказував у заяві від 03.02.2023р. ще й інші статті кримінального правопорушення вчиненого щодо нього, а саме за ч.3 ст.127, ч.2 ст.364, ч.1 ст.371, ч.1 ст.373, ч.1 ст.374 КК України (а.с.7), а тому ухвала слідчого судді не виконана. В зв`язку з чим, він 25.02.2023р. подав ще одну заяву про злочин (а.с.2) щодо якої й просить внести відомості до ЄРДР.

Що стосується, як доводив скаржник, невиконання ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.02.2023р., то після внесення відомостей до ЄРДР 21.02.2023р. за ч.1 ст.129 КК України у кримінальному провадженні №0000143, дізнавачем ОСОБА_6 06.03.2023р. було направлено прокурору окружної прокуратури клопотання та матеріали кримінального провадження для визначення підслідності за слідчим ТУ ДБР у м.Львові (а.с.18-19), після чого 09.03.2023р. окружна прокуратура міста Івано-Франківська скерувала дані матеріали з постановою про визначення підслідності до п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові для організації досудового розслідування.

Посилання скаржника на неповну кваліфікацію у витязі з ЄРДР, а саме відсутність визначеною заявником у поданій заяві від 03.02.2023р. кваліфікації, слідчий суддя вважає передчасними, оскільки в ухвалі слідчого судді від 09.02.2023р. не встановлювалась правова кваліфікація кримінального правопорушення, а вирішувалось питання щодо зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 03.02.2023р..

Так, згідно з п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України в ЄРДР вноситься, крім іншого, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яку може бути змінено в ході досудового розслідування, при цьому визначення попередньої правової кваліфікації належить до повноважень органу досудового розслідування чи органів прокуратури, у визначених законом випадках.

Щодо заяви від 25.02.2023р., по якій подана скарга, що розглядається, то на заяві (а.с.2) відмітка щодо її подання до керівника Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - відсутня. Скаржник суду пояснив, що вона була подана адресату на контрольно-пропускному пункті і реєстрації такої ймовірно не проводилось, бо талону на прийняття йому не видано було, а повідомлено що така буде подана керівнику.

Слідчий СВ РУП ГУНП в Івано-Франківській області зазначив, що такої заяви від 25.02.2023р. від ОСОБА_3 до адресата не надходило, відповідно надано до матеріалів скарги всі звернення зареєстровані в ЄО за інші дати. Звідси, в матеріалах скарги відсутні відомості щодо подання саме даної заяви від 25.02.2023р., що не перешкоджає заявнику подати таку заяву повторно, в т.ч. поштовим зв`язком. Разом з тим, оскільки скеровано до п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові матеріали кримінального провадження №0000143для організації досудового розслідування, то такі кримінальні правопорушення зазначені ним в скарзі від 03.02.2023р., які аналогічно вказуються в заяві про злочин від 25.02.2023р., будуть предметом розгляду даного органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, N 93) право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією. А у справі "Preda and Dardari v. Italy, 1999), суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Визначення кваліфікації діяння, щодо якого здійснюється досудове розслідування, є обов`язком слідчого органу досудового розслідування. Крім того, зважаючи на той факт, що відомості (фабула та попередня кваліфікація) вносять до здійснення дій з досудового слідства, лише згодом стане зрозуміло чи була попередня кваліфікація, яку внесено до ЄРДР - відповідною, або при внесенні було здійснено припущення, яке не знайшло свого підтвердження, або ж діяння має іншу кваліфікацію. При цьому, у ході досудового слідства питання про зміну кваліфікації може постати неодноразово, в т.ч. за клопотанням потерпілого. Це, зазвичай, пов`язано зі встановленням нових фактичних обставин справи чи новою оцінкою вже отриманих доказів, оскільки внаслідок цього змінюється фактична підстава кримінально-правової кваліфікації, то й сама юридична оцінка скоєного може зазнати певних змін.

На підставі п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі й щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за наявності для того обґрунтованих підстав, як то, об`єктивних даних, які б дали йому змогу встановити відповідність ознак того чи іншого діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Водночас, положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020р.

Тому, з 17.06.2020р. такі ухвали можуть бути предметом оскарження учасниками судового процесу.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність уповноважених осіб Івано-Франківського районного управління в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 25.02.2023 та зобов`язання надати суду звіт про виконання ухвали суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1