490/8245/21 17.04.2023
н/п 1-кп/490/177/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8245/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001268 від 29 вересня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянином України, має базову загальну середню освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2021 року приблизно о 08:30 годині водій ОСОБА_3 , керував технічно справним автомобілем "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в світлий час доби в районі будинку №35 по вул.Адміральській в м.Миколаєві, з подальшим виконанням маневру розвороту ліворуч.

Рухаючись у обраному напрямку, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п.п.2.3 "б", 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: рухаючись проїзною частиною вулиці Адміральської м.Миколаєва, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала рух по тротуару.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу спричинені тілесні ушкодження у вигляді осколкового перелому нижньої треті правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелому внутрішньої кісточки і заднього краю правої великогомілкової зі зміщенням уламків та вивихом стопи к заду та назовні, садна в ділянці внутрішньої кісточки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п.2.3 "б", 10.1 ПДР України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, винним себе визнав в повному обсязі та підтвердив факт порушення ним вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України при керуванні автомобілем, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілій ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Також, пояснив, що одразу ж після дорожньо-транспортної пригоди викликав на місце швидку допомогу та працівників поліції. Після вказаних подій, він розмовляв лише з донькою потерпілої, оскільки остання перебувала у лікарні і не хотіла його бачити. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди не визнав. Зазначив, що хотів відшкодувати потерпілій вартість її лікування в сумі 13000 гривень та моральну шкоду в сумі 7000 гривень, однак донька потерпілої відмовилась та просила відшкодувати їм збитки на суму 50000 гривень.

Крім власних показань обвинуваченого, його вина додатково підтверджується сукупністю доказів, зібраних в ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0001268, 29 вересня 2021 року приблизно о 08:45 годині в м.Миколаєві по вул.Адміральській в районі будинку №35 відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішохода) за участі автомобіля "Opel Astra", д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснюючи маневр розвороту ліворуч на пішохідній зоні (тротуарі), не надав перевагу пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала рух по тротуару на зустріч автомобілю. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження. Правова кваліфікація діяння за ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.09.2021 року зі схемою та фототаблицею до нього, місцем події є сухе асфальтобетонне покриття пішохідної зони вул.Адміральської, в районі будинку №35, де відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проведення огляду автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на місці пригоди, були виявлені зовнішні пошкодження у вигляді подряпини на передньому бампері зліва. Заяв чи зауважень від учасників до протоколу не надходило.

Згідно висновку КНП "Миколаївського обласного центру здоров`я" МОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.09.2021 року №1234, ознак сп`яніння у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено.

Відповідно до постанови старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 від 29.09.2021 року, автомобіль "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001268, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно копії медичної картки стаціонарного хворого КНП МРР "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" №7015/681, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поступила до приймального відділення 29.09.2021 року о 08:52 годині з діагнозом при госпіталізації: "Осколковий перелом нижньої треті правої малогомілкової кістки зі зміщенням, перелом внутрішньої кісточки і заднього краю правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та вивихом стопи к заду та назовні".

Відповідно до висновку експерта від 08.10.2021 року №СЕ-19/115-21/13460-ІТ, на момент дорожньо-транспортної пригоди ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились в працездатному стані. В досліджуваних системах та механізмах не виявлено невідповідностей технічним вимогам Правил дорожнього руху України та ДСТУ 3649:2010.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 12.10.2021 року зі схемою та фототаблицею до нього, ОСОБА_3 у присутності двох понятих, яким були роз`яснені їх права та обов`язки, які підтвердили даний факт своїми підписами, розповів та показав на місцевості обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.09.2021 року біля будинку №35 по вул.Адміральській в м.Миколаєві за його участю та пішохода ОСОБА_5 , внаслідок якої останній були спричинені тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи від 18.10.2021 року №1135, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце тілесні пошкодження у вигляді осколкового перелому нижньої треті правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелому внутрішньої кісточки і заднього краю правої великогомілкової зі зміщенням уламків та вивихом стопи к заду та назовні, садна в ділянці внутрішньої кісточки, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних ушкоджень в строк вказаний в постанові - 29.09.2021 року, в умовах ДТП (зіткнення пішоходу та автотранспортного засобу), не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку експерта від 22.10.2021 року №СЕ-19/115-21/13456-ІТ, при сукупному аналізі слідів та пошкоджень виявлених при огляді автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , можливо вказати, що вони є малоінформативними та відповідно недостатні для встановлення категоричної відповіді на питання стосовно того, якою частиною відбувалось контактування транспортного засобу з пішоходом. При цьому, слід вказати, що при відносно невеликих швидкостях руху та за відсутності інтенсивної контактної взаємодії, слідів цього контакту на частинах транспортного засобу могло не залишитися.

Відповідно до висновку експерта від 26.10.2021 року №СЕ-19/115-21/14014-ІТ, у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації, обставини якої розглядаються, водій автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди шляхом дотримання технічних вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації, обставини якої розглядаються, водій автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, його особу, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та повне визнання вини, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Згідно досудової доповіді, складеної Інгульським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області, з урахування інформації, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб та умови життя, історію правопорушень, а також низьку імовірність вчинення ним повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).

Визнання обвинуваченим своєї провини та усвідомлення протиправності своїх дій, істотно знижує ступінь тяжкості скоєного. А тому, встановлені обставини свідчать про те, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України.

Як зазначено у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року (із змінами) "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Додаткове покарання, передбачене як обов`язкове ст.286 КК України, суд може не призначати за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з урахуванням особи винного.

При визначенні обвинуваченому додаткового покарання, суд враховує вказані вище обставини, що враховувались при призначенні основного покарання, та вважає, що в даному випадку достатнім та необхідним буде визначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

По даному кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди на суму 13000 гривень та з обвинуваченого ОСОБА_3 - 87000 гривень.

В обґрунтування поданого позову потерпілою ОСОБА_5 зазначено, що внаслідок вчиненого відносно неї кримінального правопорушення, вона перенесла емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху. Вона переживає фізичні та психічні страждання, у зв`язку з чим вимушена була перелаштовувати свій спосіб життя та докладати певних зусиль щодо його організації.

До позовної заяви потерпілою ОСОБА_5 в обгрунтування своїх вимог надано наступні докази, а саме: копія паспорту та довідки ІПН на ім`я ОСОБА_5 , копія виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №7015/688, копія постанови Миколаївської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я від 28.07.2020 року, заява від 23.11.2021 року до ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ", копія квитанція АТ "Укрпошти" про відправлення заяви до ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ".

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 не визнав.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.10.2022 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача - ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ".

Представник співвідповідача ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер позовних вимог, суд приходить до такого висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода, зокрема, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон №1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV).

За вимогами статті 3 Закону №1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страхувальники - власники наземних транспортних засобів, якими, відповідно до п.1.1. ч.1 Закону №1961-IV, вважаються юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону №1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В поданій позовній заяві про відшкодування моральної шкоди, потерпіла ОСОБА_5 посилається на страховий поліс №АР/1231701 ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" щодо страхування автомобіля "Opel Astra" з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що на момент вчинення кримінального правопорушення цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Opel Astra" з реєстраційним номером " НОМЕР_2 ", була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транпортних засобів, укладеного з ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" за полісом №АР/1231701 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транпортних засобів від 23.11.2020 року, з терміном дії з 24.11.2020 року по 23.11.2021 року включно, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260000 грн.; за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн., розмір франшизи 2600 грн..

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки "Opel Astra" зареєстровано 27.07.2021 року на ім`я ОСОБА_3 , з реєстраційним номером НОМЕР_4 .

Слід зазначити, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу дія договору страхування актуальна до зазначеного в ньому терміну. А вже по закінченню новий власник купує поліс з урахуванням змін. Регламентується це положення ст.201 Закону, де чітко прописаний перелік випадків, коли дія договору зберігається:

- при зміні автовласників - сюди відноситься як купівля-продаж, так і дарування машини;

- при вступі в права спадщини - транспортний засіб разом з правами і обов`язками за договором переходять іншій особі;

- при відчуженні транспортного засобу - передача права керування за генеральним дорученням;

- якщо діяльність страхувальника (юридичної особи) припинена встановленої законодавством процедури і призначений її правонаступник.

У всіх перерахованих випадках новий власник може користуватися чинним полісом, а по закінченню терміну дії документа оформити новий.

Відповідно до ст.26-1 Закон №1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Верховний Суд у постанові від 28.11.2018 року по справі №357/12069/14-ц зазначив, що відшкодування моральної шкоди визначається у розмірі 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а не від ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як вбачається з цивільного позову, потерпіла просить стягнути з ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" моральну шкоду в розмірі 13000 гривень, яка складає 5% від страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 260000 гривень, що суперечить висновку, зробленому Верховним Судом у вищевказаній постанові.

Крім того, потерпілою не надано жодних доказів на підтвердження понесених витрат на лікування для розрахунку виплати моральної шкоди з ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" (лікарські рецепти, довідки, рахунки про вартість лікування, чеки, квитанції тощо).

За матеріалами кримінального провадження, обов`язок про відшкодування заподіяної шкоди страховиком випливає не з обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому, а із договірних зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року з наступними змінами і доповненнями, яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди такого відшкодування.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року "Про застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна" та п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" вбачається, що не підлягають в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення. А питання правовідносин, які випливають з договірних стосунків із страховими компаніями потребують ретельного дослідження, включаючи правильне визначення повного складу сторін у спорі такої категорії, проведення складних розрахунків цивільно-правового характеру, з урахуванням франшизи тощо, що не притаманно кримінальному процесу з урахуванням його специфіки та термінів судового розгляду.

За таких обставин, приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди з ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" в сумі 13000 грн. слід відмовити.

Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_5 про стягнення на її користь моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 в сумі 87000 грн., суд приходить до наступного.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка повинна бути стягнута з обвинуваченого на користь потерпілого, суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) потерпілого, характер немайнової шкоди (його тривалість, можливості відновлення), а також стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, матеріальне становище обвинуваченого.

Суд враховує те, що визначаючи розмір відшкодування, має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи (ВП/ВС у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020). При визначенні розміру завданої потерпілому моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим відносно нього, суд враховує характер і обсяг душевних страждань, яких потерпілий зазнав, поведінку обвинуваченого в момент скоєння кримінального правопорушення та його поведінку в подальшому, а також суд враховує, що потерпілий на обґрунтування завданої моральної шкоди вказує, що внаслідок заподіяння ушкоджень він був позбавлений можливості нормального життя та спілкування з близькими та друзями, суд вважає що моральна шкода, яка буде стягнута з обвинуваченого за вироком суду на користь потерпілого, в повній мірі компенсує йому перенесені душевні страждання та душевний біль.

З урахуванням всіх вказаних обставин, вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 87000 грн. суд вважає надмірними. Оцінюючи глибину моральних страждань, яких зазнала потерпіла унаслідок отримання середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що призвело до погіршення стану її здоров`я, завдало незручностей у повсякденному житті, і в той же час, керуючись принципом розумності і справедливості, беручи до уваги, що вчинений злочин є необережним, суд вважає необхідним зменшити заявлену суму відшкодування моральної шкоди до 15000 грн..

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертиз (висновки від 08.10.2021 року №СЕ-19/115-21/13460-ІТ, від 22.10.2021 року №СЕ-19/115-21/13456-ІТ, від 26.10.2021 року №СЕ-19/115-21/14014-ІТ) в сумі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 40 коп..

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 /п`ятнадцять тисяч/ грн. 00 коп..

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" про відшкодування завданої їй моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертиз (висновки від 08.10.2021 року №СЕ-19/115-21/13460-ІТ, від 22.10.2021 року №СЕ-19/115-21/13456-ІТ, від 26.10.2021 року №СЕ-19/115-21/14014-ІТ) в сумі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 40 коп..

Речовий доказ:

- автомобіль марки "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_4 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_3 - вважати повернутим за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1