Провадження № 1-кс/686/182/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за клопотанням слідчого в ОВС СВ УСБУ у Хмельницькій області капітана юстиції ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петровське Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000035 від 16.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України,
ВСТАНОВИВ:

09.11.2022 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Хмельницькій області капітана юстиції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

16.09.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000035 зареєстровано дане кримінальне провадження, правова кваліфікація правопорушень ч.1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки (далі за текстом ВР УРСР) схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що ВР УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація (далі за текстом РФ).
Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, РФ, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії й Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання, згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності, чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об`єднаних Націй (далі за текстом ООН).
31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та РФ уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом РФ від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного договору, РФ зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, встановлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
Положеннями ст.ст. 1-3 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Відповідно до ст.ст. 72, 73 Конституції України, питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією України, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен (у тому числі громадянин України ОСОБА_3 ) зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Наприкінці 2013 року, у зв`язку з не сприйняттям демократичних процесів, які відбувалися на території України, в окремих невстановлених осіб виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема, шляхом створення і фінансування терористичної організації на території Луганської області України.
Так, 27.04.2014 у м. Луганську створено так звану «Луганську народну республіку» та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Луганської народної республіки» (далі за текстом «ЛНР»), яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014, на порушення порядку, встановленого Конституцією України так званого «загального обласного референдуму» на території Луганської області, з питання визнання державної самостійності «ЛНР», та вчинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони (далі за текстом ІНФОРМАЦІЯ_2 ) України та Міністерства внутрішніх справ (далі за текстом МВС) України.
11.05.2014 в окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, проведено вказаний так званий «референдум», за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет «ЛНР».
Окрім того, утримання частини території Луганської області, взятої представниками терористичної організації «ЛНР» під контроль шляхом насильницьких злочинних дій, та досягнення завдання щодо зміни меж території та державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, потребує значних людських ресурсів, проведення їх навчання та забезпечення озброєнням та військовою технікою для можливості здійснення опору Збройним Силам України (далі за текстом ЗС України), вчинення інших терористичних актів з метою залякування населення, провокації воєнного конфлікту тощо.
При цьому, намагання досягти однієї з цілей, а саме створення в очах міжнародної спільноти та місцевих мешканців образу «ЛНР» як легітимного державного утворення, що має власні органи державної влади, місцевого самоврядування та військові, в тому числі, збройні формування, призвело до прийняття ватажками терористичної організації «ЛНР» рішення щодо створення та функціонування окремих організованих груп, об`єднаних єдиним планом здійснення ними злочинної діяльності по закріпленим напрямкам, тобто окремих злочинів терористичної організації в цілому. В межах вказаних організованих груп розділені функції між її учасниками з ієрархічним закріпленням їх обов`язків.
Такі організовані групи умовно поділені на так звані «політичний» і «силовий» блоки, та подекуди, окремі організовані групи виконують функції обох блоків.
Так, на учасників політичного блоку покладаються наступні обов`язки:
- створення так званих «органів державної влади «ЛНР»» та організація їх діяльності;
- видача документів, що мають ознаки нормативно-правових актів, від імені нікчемних, у відповідності до законодавства України, «органів державної влади «ЛНР»»;
- організація та проведення незаконних референдуму та виборів на території Луганської області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ЛНР»;
- проведення агітаційної роботи серед населення Луганської області щодо діяльності терористичної організації «ЛНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;
- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;
- налагодження взаємодії між лідерами терористичних організацій «ЛНР» і «ДНР», представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;
- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності терористичної організації «ЛНР», що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам антитерористичної операції й Операції Об`єднаних сил (далі за текстом АТО й ООС);
- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку терористичної організації «ЛНР» та для забезпечення їх протиправної діяльності;
- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності терористичної організації «ЛНР», дискредитації діяльності органів державної влади України й осіб, задіяних у ході проведення АТО та ООС, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;
- забезпечення учасників терористичної організації «ЛНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами тощо.
Водночас, на учасників силового блоку покладаються наступні обов`язки:
- ведення терористичної діяльності проти органів державної влади України, військових підрозділів України та мирного населення, а саме здійснення з використанням невстановленої органами досудового розслідування військової техніки, в тому числі артилерійського озброєння (самохідні артилерійські установки, реактивні системи залпового вогню тощо), вогнепальної зброї (кулемети, автомати, гвинтівки тощо) та боєприпасів (артилерійські снаряди, міни, гранати тощо) терористичних актів (обстріли з артилерійського озброєння та вогнепальної зброї) щодо військовослужбовців ЗС України й інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО й ООС на території Луганської області, працівників органів влади України й інших осіб, в тому числі і мирного населення, з метою дестабілізації обстановки на території Луганської області та України в цілому, сприяння втрати авторитету органів державної влади України та сприяння подальшому захопленню території Луганської області не передбаченими законом збройними формуваннями (далі за текстом НЗФ) терористичної організації «ЛНР»;
- створення НЗФ та участь у їх діяльності;
- вчинення терористичних актів та диверсій на території України;
- вербування нових учасників до складу силового блоку «ЛНР» та керівництво їхніми діями;
- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями ЗС України, задіяними у проведенні АТО й ООС;
- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Луганської області;
- з метою опору представникам державної влади України та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами України та ЗС України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників терористичної організації «ЛНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;
- захоплення зброї чи заволодіння в інший спосіб бойовими припасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО й ООС і забезпечення власної злочинної діяльності;
- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу легітимну владу в Україні;
- організація поставок зброї, бойових припасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації;
- силова підтримка учасників політичного блоку та інших незаконних утворень терористичної організації «ЛНР», а також укріплення й охорона зайнятих ними будівель та споруд;
- організація виробництва, налагоджування ремонту деяких видів зброї та бойових припасів, створення так званого військово-промислового комплексу терористичної організації «ЛНР»;
- незаконне переслідування фізичних та юридичних осіб, які перебувають як на тимчасово окупованій території, так і за її межами, за невиконання ними вимог учасників терористичної організації «ЛНР», в тому числі і незаконне позбавлення волі таких осіб, заволодіння їх майном на користь терористичної організації «ЛНР» тощо.
На керівників блоків терористичної організації «ЛНР» також покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочинів за допомогою керівників груп, що входять до складу вищевказаних блоків.
Відповідно до розподілу функцій, встановленого організаторами та керівниками терористичної організації «ЛНР», загальнополітичне керівництво терористичною діяльністю вказаної терористичної організації здійснювали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші особи, а безпосереднє керівництво силовим блоком, до складу якого входили НЗФ: батальйон (бригада) «Прізрак», батальйон «Зоря», батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Козача національна гвардія», батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_4 », батальйон «Русь», батальйон «Корнилівці» і т.д., здійснювали ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші особи.
Одним із основних завдань учасників терористичної організації «ЛНР» є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, утримування захопленої частини території Луганської області під своїм контролем, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України шляхом застосування зброї, вчинення обстрілів, вибухів, підпалів та інших дій, що створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.
Враховуючи викладене, так звана «Луганська народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.
07.04.2014 за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, та відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони (далі за текстом РНБО) України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької та Луганської областей розпочато проведення АТО, яка тривала до 30.04.2018, надалі отримавши формат ООС.
07.10.2014 наказом керівника АТЦ при СБУ за № 33/6/9 районами проведення АТО визначені території Донецької та Луганської областей.
З квітня 2014 року по теперішній час учасниками терористичної організацій «ЛНР», що реалізують злочинний умисел щодо досягнення вищезазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема, щодо визнання легітимності діяльності «ЛНР» та влади її керівників, здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Луганської області, акти застосування збройної сили проти військовослужбовців ЗС України, правоохоронних органів України й інших представників сил АТО й ООС у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші кримінальні правопорушення.
Як наслідок, частина території Луганської області опинилась під контролем представників терористичної організації «ЛНР», підконтрольних РФ, та відповідно до Постанови ВР України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», та Закону України від 18.01.2018 «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.
Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ЛНР» або за їх участі визнані у зверненнях ВР України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ЛНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВР України до ООН, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи (далі за текстом ПАРЄ), Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї Організації з безпеки і співробітництва в Європі (далі за текстом ОБСЄ), Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання РФ державою-агресором, затвердженому Постановою ВР України від 27.01.2017 за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, ПАРЄ, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВР України від 14.01.2015 за № 106-VIII, Постанові ВР України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за № 1597-VII, Постанові ВР України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за № 337-VIII, Постанові ВР України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за № 1596-VII, Постанові ВР України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ЛНР» і «ДНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за № 145-VIIІ.
Факт створення «ЛНР» за підтримки та під контролем РФ визнано Резолюцією ПАРЄ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «ЛНР» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності до українського або міжнародного права.
З метою сприяння насильницькій зміні меж території України, на виконання завдань силового блоку терористичної організації «ЛНР» з квітня 2014 року на частині території Луганської області групами осіб, які здійснювали захоплення адміністративних будівель органів державної влади України та правоохоронних органів України на території Луганської області, після незаконного заволодіння зброєю та бойовими припасами із зазначених будівель, утворено ряд НЗФ.
Так, для виконання вищезазначених функцій силового блоку терористичної організації «ЛНР», 07.10.2014 її самопроголошеним головою виданий указ за № 15, згідно якому створено незаконне військове формування «Народна міліція ЛНР», на яке покладено функції здійснення збройного опору силам АТО на території Луганської та Донецької областей та забезпечення захисту життєдіяльності зазначеної терористичної організації від зовнішніх загроз.
Вказане формування має організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та мають загальну координацію керівництва.
В 2015 році у складі т.зв. «Народної міліції ЛНР» створений структурний підрозділ «4 Окрема мотострілецька бригада» (далі «4 ОМСБр»), якому, за рішенням керівництва терористичної організації «ЛНР», доручено здійснення збройного опору силам АТО, проведення артилерійських обстрілів та залякування цивільного населення на території Луганської області. З метою виконання цих завдань у складі «4 ОМСБр» сформовані окремі артилерійські, мотострілецькі та інші підрозділи, до складу яких на постійній основі залучені громадяни України та інших держав, радикально налаштовані до діючої державної влади України.
На початку 2014 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, у громадянина України ОСОБА_3 , який був обізнаний про незаконність дій збройних підрозділів та політичного керівництва самопроголошеної «ЛНР», спрямованих на нанесення шкоди державній безпеці України та здійснення терористичної діяльності, виник злочинний умисел, спрямований на участь на території України в діяльності силового блоку терористичної організації «ЛНР» та здійсненні збройного опору силам Антитерористичної операції.
Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_3 , у вказаний період часу, але не пізніше 01.01.2015, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, маючи негативне ставлення до чинної влади держави Україна, будучи прихильником проросійських поглядів та ідей відокремлення Луганської і Донецької областей від України з подальшим їх приєднанням до Російської Федерації, підтримуючи ідеї створення так званих «ДНР» та «ЛНР», керуючись власними переконаннями, діючи умисно, за власною ініціативою вступив до НЗФ так званого «16 БТРо 4 ОМСБр 2 АК НМ т.зв. «ЛНР» та отримав так зване «військове звання» «сержант».
На початку 2015 року ОСОБА_3 в складі НЗФ так званого «16 БТРо (козачий полк «Ярга») 4 ОМСБр 2 АК НМ т.зв. «ЛНР», перебуваючи на території Луганської області, прийняв так звану «військову присягу» в складі НЗФ так званого «16 БТРо 4 ОМСБр 2 АК НМ т.зв. «ЛНР», для виконання завдань терористичної організації одержав військову форму одягу, автоматичну вогнепальну зброю, боєприпаси до неї, а також з метою конспірації при виконанні завдань терористичної організації обрав умовний позивний «Питер».
Як член терористичної організації «ЛНР», ОСОБА_3 спільно з іншими особами систематично виконував накази своїх безпосередніх командирів з числа її керівників, а також здійснював визначені йому функції, зокрема, як несення бойових чергувань на блокпостах, проведення розвідувально-диверсійних операцій та безпосереднє проведення бойових дій у складі вказаної бригади терористичної організації «ЛНР» проти сил АТО та ООС на території Луганської області.
Згідно з функціональними обов`язками, на ОСОБА_3 як на сержанта роти « ІНФОРМАЦІЯ_5 (козачий полк «Ярга») 4 ОМСБр 2 АК НМ т.зв. «ЛНР», було покладено керівництво підпорядкованим йому учасниками військового формування, здійснення належної експлуатації ввіреної відділенню військової техніки, проведення розвідувально-диверсійних операцій, несення бойових чергувань та безпосереднє проведення бойових дій у складі вказаної бригади терористичної організації «ЛНР» проти сил АТО та ООС на території Луганської області, зокрема із використанням наявного артилерійського та стрілецького озброєння.
Так, 25.11.2018 ОСОБА_3 перебував за адресою розташування «16 БТРо (козачий полк «Ярга») 4 ОМСБр 2 АК НМ т.зв. «ЛНР», а саме АДРЕСА_2 , та ніс добове чергування черговим по роті.
03.12.2018 ОСОБА_3 перебував за адресою АДРЕСА_3 , де ніс службу на лінії розмежування.
06.11.2019 ОСОБА_3 перебував за адресою АДРЕСА_3 , де ніс службу на лінії розмежування.
24.12.2019 ОСОБА_3 перебував за адресою АДРЕСА_3 , де ніс службу на лінії розмежування.
Крім того, ОСОБА_3 усвідомлює, що його діяльність у складі терористичної організації «ЛНР» спрямована на заволодіння окремими територіями України та їх утримання, силову підтримку владних структур самопроголошеної республіки, знищення живої сили та матеріальних ресурсів правоохоронних органів та Збройних Сил України, здійснення терористичних та диверсійно-розвідувальних актів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншого озброєння.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_3 на даний час знаходиться на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території Луганської області.
27 жовтня 2021 року в даному кримінальному провадженні слідчим за погодженням із прокурором складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 в участі у терористичній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 особисто вручено не було, оскільки він перебуває в районах Луганської області, де відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
27.10.2021, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території Луганської області та неможливості вручення йому письмового повідомлення про підозру із вказаної підстави, слідчим відповідно до вимог ст.ст. 135, 136, 278 КПК України письмовий текст повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а також повістки про виклик ОСОБА_3 на 01, 02 та 04 листопада 2021 року в УСБУ у Хмельницькій області опіблуковано у засобах масової інформації а саме у газуті «Урядовий кур?єр», офіційному сайті СБУ та ГПУ, а також направлено за останньою відомою адресою проживання підозрюваного.
На виклики на 01, 02 та 04 березня 2021 року підозрюваний ОСОБА_3 до слідчого не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а встановити його фактичне місцезнаходження не представляється можливим,у звязку з чим постановою слідчого від 05.11.2021 підозрюваного ОСОБА_3 оголошено у розшук.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.

Клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання (ст.186 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Проте, слідчий у поданому клопотанні не зазначає про можливість його розгляду у відсутності підозрюваного ОСОБА_3 із зазначеного клопотання не вбачається й та обставина, що останній оголошений у міжнародний розшук, що позбавляє слідчого суддю можливості розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного.

Крім того, слідчим в ОВС СВ УСБУ у Хмельницькій області капітана юстиції ОСОБА_2 , також подано слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_3 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2021 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Термін дії вказаної ухвали закінчився 09.11.2022 року.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що слідчий суддя позбавлений можливості розглянути подане слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відсутності підозрюваного ОСОБА_3 на затримання якого був наданий дозвіл ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09.11.2021 року, строк дії якої закінчився 09.11.2022 року, вказане клопотання слідчого слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.187, 188, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Хмельницькій області капітана юстиції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, у кримінальному провадженні № 0000035 від 16.09.2019 року, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя