Справа № 761/7029/23
Провадження № 1-кс/761/4813/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000138, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000138, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що головним слідчим управлінням СБ України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000138 від 09.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна прокурор зазначає про наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2022-2023 років, невстановлена група осіб, за попередньою змовою з представниками окупаційних військово-цивільних адміністрацій Російської Федерації, організувала переміщення готівкових грошових коштів - національної валюти України, незаконно вилученої з відділень державних та недержавних банківських установ, у фізичних та юридичних осіб України, розташованих на тимчасово окупованих територіях України, через Російську Федерацію, Республіку Білорусь на територію країн Фінляндії, Польщі, Естонії, Литви, Латвії, Молдови, Туреччини, Вірменії, Грузії, Казахстану, яку в подальшому ввезено на територію України з приховуванням від митного контролю та шляхом декларування на підставі підроблених документів щодо її походження, для фінансування дій, вчинюваних з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Також встановлено, що в період 2022-2023 років, невстановлена група осіб, за попередньою змовою з представниками окупаційних військово-цивільних адміністрацій Російської Федерації, заволоділи злочинним шляхом готівковими грошовими коштами - національною валютою України в особливо великому розмірі, вилученою з відділень державних та недержавних банківських установ, у фізичних та юридичних осіб України, розташованих на тимчасово окупованих територіях України, та з метою маскування їх походження організували переміщення з тимчасово окупованих територій вищевказаних грошових коштів через Російську Федерацію, Республіку Білорусь на територію країн Фінляндії, Польщі, Естонії, Литви, Латвії, Молдови, Туреччини, Вірменії, Грузії, Казахстану та подальше їх ввезення на територію України з приховуванням від митного контролю та шляхом декларування на підставі підроблених документів щодо їх походження, чим здійснили легалізацію (відмивання) майна одержаного злочинним шляхом в особливо великому розмірі.

За інформацією, яка є в розпорядженні Національного банку України, сума готівки, яка знаходилась в касах, АТМ та терміналах банків на момент початку окупації і яка ймовірно могла потрапити до рук окупантів за період з 24.02.2022 по 01.01.2023, може становити 447,7 млн грн. Нормативно-правовими актами Національного банку не передбачено ведення обліку банкнот гривні за серіями та номерами під час введення їх в обіг або вилучення з обігу. Тому, відстежити банкноти за серіями і номерами через Національний банк неможливо.

Після початку широкомасштабної агресії Російської Федерації проти України Національним банком були започатковані програми обміну готівкової гривні на євро в ЄС на основі відповідних угод, укладених між Національним банком та центробанками окремих країн ЄС (укладено 10 угод про обмін готівкової гривні на іноземну валюту з центральними банками Італії, Німеччини, Бельгії, Нідерландів, Мальти, Латвії, Литви, Польщі, Швеції, Швейцарії). Відповідно до пункту 1 вказаних угод про обмін гривні передбачено, що відповідні центральні банки повинні здійснювати викуп готівкової гривні із застосуванням фіксованого обмінного курсу гривні до відповідно євро, шведської крони, швейцарського франку, злотого, який визначався Національним банком та повідомлявся відповідному центральному банку щотижня на наступний тиждень.

Відповідно до повідомлення Національного банку, опублікованого 07.12.2022 на офіційному Інтернет-представництві НБУ, 09.12.2022 був останнім днем, коли українці в Нідерландах, Бельгії та Латвії мали змогу обміняти готівкові гривні на євро. Програми обміну вже завершилися в Польщі (09.09.2022), Німеччині (30.10.2022), Швеції (13.11.2022), Швейцарії (25.11.2022), Литві (05.12.2022) та на Мальті (07.12.2022).

Наразі обмінні операції за угодами про обмін завершено, з центральними банками Німеччини, Бельгії, Нідерландів, Мальти, Латвії, Литви, Польщі, Швеції, Швейцарії здійснено фінальний розрахунок за викуплену гривню. Розрахунок з центральним банком Італії передбачено до 15.02.2023.

Внаслідок завершення програм обміну готівкової гривні на євро в країнах ЄС, невстановлені слідством особи організували приховане переміщення на територію України великих сум гривневих мас, які були примусово вилучені злочинним шляхом з відділень державних та недержавних банківських установ, у фізичних та юридичних осіб України, розташованих на тимчасово окупованих територіях України, з метою їх подальшого часткового обміну в офіційних обмінних пунктах/банках на валюту (долар США, євро) та для фінансування дій, вчинюваних з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Так, на даний час від Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Служби безпеки України отримано дані які свідчать про те, що приватними підприємцями (перевізниками) з прикордонного регіону України налагоджується механізм переміщення національної валюти, української гривні на територію України з території Турецької Республіки, через надання послуг перевезення однакових груп громадян України, які користуються транспортними засобами перевізників для переміщення через державний кордон грошових коштів вилучених представниками окупаційної влади на тимчасово окупованих територіях.

Зокрема, на виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні від працівників ГУ ДЗНД «І» СБ України отримано дані, які свідчать про те, що громадяни Туреччини - водії рейсових автобусів, можуть бути залучені до процесу ввезення з приховуванням від митного контролю на територію України готівкової гривневої маси примусово вилученої представниками окупаційної влади у місцевого населення та юридичних осіб України які знаходяться на тимчасово окупованих територіях. У тому числі, до перевезення залучають пасажирів транспортних засобів. Основною ознакою таких пасажирів є часті закордонні переміщення з та на територію України на невеликий проміжок часу (виїзд на декілька днів, тощо). Автобусні перевезення здійснюються за маршрутом Туреччина-Болграрія-Румунія-Україна та у зворотному напрямку, в тому числі на транспортному засобі - автобусі з реєстраційним номером НОМЕР_1 (належить компанії Luks Istanbul). Наявні дані свідчать про те, що невстановлені особи, в тому числі на вищевказаному транспортному засобі перетинають кордон в зоні діяльності міжнародного автомобільного пункту пропуску «Порубне» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці Держмитслужби України, за інформацією, яка потребує перевірки, спроба звезення вищевказаних гривневих готівкових коштів вилучених на тимчасово окупованих територіях може бути реалізована у період з 24.02.2023 по 27.02.2023.

У зв`язку з вищевикладеним, 23.02.2023 слідчим надано доручення начальнику Чернівецької митниці на проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в тому числі транспортного засобу - автобуса з реєстраційним номером НОМЕР_1 , за участю співробітників Служби безпеки України та надано доручення працівникам ГУ ДЗНД «І» СБ України на прийняття участі у вищевказаному огляді.

На виконання доручення слідчого, 24.02.2023 при здійсненні працівниками Чернівецької митниці за участі працівників СБ України огляду (переогляду) транспортного засобу - автобуса з реєстраційним номером НОМЕР_1 в пункті пропуску «Порубне» митного поста «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці Держмитслужби України, проведеного після завершення митних процедур, встановлено, що 06 год. 30 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в зону контролю заїхав рейсовий автобус марки «Mercedes» д.н. НОМЕР_1 , який слідував по маршруту «Стамбул-Київ-Стамбул» під керуванням гр. Туреччини ОСОБА_4 . В даному транспортному засобі всього слідувало 22 громадян. Вказаний т/з та громадяни прямували з Туреччини до України. До митного контролю вказані громадяни надали контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору». Під час митних формальностей щодо громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України для виїзду закордон № НОМЕР_2 , дата видачі 06.05.2019, орган, що видав 7126), остання письмово не задекларувала валютні цінності які підлягають декларуванню. Під час огляду (переогляду) громадянки України ОСОБА_5 , виявлено письмово не декларувані купюри схожі на грошові кошти, а саме 23 (двадцять три) упаковки купюр номіналом 200 (двісті) гривень по 100 (сто) купюр в кожній упаковці та 17 (сімнадцять) упаковок купюр номіналом 50 (п`ятдесят) гривень по 100 (сто) купюр в кожній упаковці, на загальну суму 545 000 гривень.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 вчинено дії спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України 545 000 гривень з приховуванням від митного контролю, шляхом використання способів та засобів, що ускладнюють їх виявлення.

У зв`язку з вищевикладеним, 24.02.2023 слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні в ході проведення огляду в приміщенні другого поверху адміністративного приміщення пункту-пропуску «Порубне», що розташоване на території села Черепківка Чернівецького району Чернівецької області, виявлено та вилучено виявлені в ході огляду (переогляду) рейсового автобусу марки «Mercedes» д.н. НОМЕР_1 у громадянки України ОСОБА_5 незаконно переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, купюри схожі на грошові кошти на загальну суму 545 000 гривень.

Крім того, громадянка України ОСОБА_5 не надала органу досудового розслідування документальне підтвердження щодо походження виявлених у нього купюр схожих на грошові кошти та не пояснив їх фактичне походження (продаж майна, отримання винагороди, гранту, заробітної плати, дивідендів, тощо).

Таким чином, на даний час органом досудового розслідування не встановлено законного походження вилучених у громадянки України ОСОБА_5 купюр схожих на грошові кошти, незаконно переміщених через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом використання способів та засобів, що ускладнюють їх виявлення.

Враховуючи вищевикладене, прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені кошти можуть бути незаконно вилучені з відділень державних та недержавних банківських установ, у фізичних та юридичних осіб України, розташованих на тимчасово окупованих територіях України та у подальшому переміщені на територію України для фінансування дій, вчинюваних з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Також прокурор зазначає, що є достатні підстави вважати, що вищевказані купюри схожі на грошові кошти, які були вилучені під час проведення огляду 24.02.2023, мають доказове значення у кримінальному провадженні, тому, 24.02.2023 постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 вищевказані купюри схожі на грошові кошти визнано речовими доказами.

Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000138 від 09.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

Офіс Генерального прокурора здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду від 24.02.2023 проведено огляд в приміщенні другого поверху адміністративного приміщення пункту-пропуску «Порубне», що розташоване на території села Черепківка Чернівецького району Чернівецької області, під час якого виявлено та вилучено виявлені в ході огляду (переогляду) рейсового автобусу марки «Mercedes» д.н. НОМЕР_1 у громадянки України ОСОБА_5 купюри схожі на грошові кошти на загальну суму 545 000 гривень.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речового доказу, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 від 24.02.2023 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення огляду, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з цим, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить прокурор.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 24.02.2023, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000138, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: купюри схожі на грошові кошти, а саме 23 (двадцять три) упаковки купюр номіналом 200 (двісті) гривень по 100 (сто) купюр в кожній упаковці та 17 (сімнадцять) упаковок купюр номіналом 50 (п`ятдесят) гривень по 100 (сто) купюр в кожній упаковці, на загальну суму 545 000 гривень, які 24.02.2023 вилучено під час огляду у громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщенні другого поверху адміністративного приміщення пункту пропуску «Порубне», що розташоване на території с. Черепківці, Чернівецького району, Чернівецької обл.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1