31.08.2022 Єдиний унікальний номер 205/5505/22
Провадження № 1-кс/205/1320/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000410, внесеному 01 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, без постійного місця проживання, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого. В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30.04.2022 року приблизно о 07 годині 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе) ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що з 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено на території України воєнний стан, знаходився у кв. АДРЕСА_1 , до якої він мав вільний доступ, де в приміщенні зазначеної квартири побачив спортивну сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в середині якої знаходився паперовий конверт з копією паспорту на ім`я ОСОБА_6 та грошовими коштами в сумі 21 000 грн. (купюрами по 200 грн.), дві золоті каблучки (які для потерпілої матеріальної цінності не представляють), документи та інші особисті речі (які для потерпілої матеріальної цінності не представляють). В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаної сумки з вмістом, яку він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 , приблизно о 07 годині 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе), реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою відкритого викрадення чужого майна, розуміючи, що його дії є очевидними для оточуючих, підійшов до ОСОБА_6 , та з метою подавити волю потерпілої до супротиву, штовхнув її своєю рукою в область плечей, після чого ОСОБА_4 відкрито викрав спортивну сумку чорного кольору (яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє) та належить ОСОБА_6 , в середині якої знаходився паперовий конверт з копією паспорту на ім`я ОСОБА_6 , з грошовими коштами в сумі 21 000 грн. (купюрами по 200 грн.), дві золоті каблучки (які для потерпілої матеріальної цінності не представляють), документи та інші особисті речі (які для потерпілої матеріальної цінності не представляють).

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 21 000 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.04.2022 року, огляду від 30.04.2022 року, огляду місця події від 30.04.2022 року, допиту потерпілої ОСОБА_6 , додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 , допиту свідка ОСОБА_7 , огляду від 28.08.2022 року; постановою про визнання речових доказів від 28.08.2022 року.

30 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. У зв`язку з тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має дружини, не має постійного місця мешкання та реєстрації, на утриманні малолітні, неповнолітні та непрацездатні особи не перебувають. Таким чином у підозрюваного відсутні будь-які соціальні важелі впливу, які б могли стримати його від спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду. В обґрунтування п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадження, так як під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, підозрюваному стане відомо дані щодо свідків та потерпілої, їх місце проживання, номера мобільних телефонів. Крім того на цей час підозрюваному відомий будинок та під`їзд, у якому проживає потерпіла. З метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може шляхом залякування, погроз або у інший спосіб схилити їх до зміни наданих показів або відмови від них під час судового розгляду. В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходу.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.

Беручи до уваги вищевикладене, тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного із застосуванням застави.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував щодо заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки він вину визнав повністю та у вчиненому щиро розкаявся, зараз перебуває в духовному центрі «Обери нове життя» та займається волонтерством, а тому просив слідчого суддю обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В провадженні СВ відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 01 травня 2022 року за № 0000410, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

30 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця проживання і роботи; наявність судимостей у підозрюваного.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.04.2022 року, огляду від 30.04.2022 року, огляду місця події від 30.04.2022 року, допиту потерпілої ОСОБА_6 , додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 , допиту свідка ОСОБА_7 , огляду від 28.08.2022 року; постановою про визнання речових доказів від 28.08.2022 року; протоколом допиту підозрюваного, який свою вину у вчиненому кримінальному порушенні визнав повністю, щиро розкаявся.

Вказані вище докази у своїй сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя приймає до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні.

Також прокурором доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, без постійного місця проживання та офіційно не працевлаштований, місця реєстрації у місті Дніпрі не має, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб не має, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, тобто підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні не доведено, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що ОСОБА_4 якимось чином намагався або може здійснити незаконний вплив на потерпілу та свідків, а прокурором вказаних відомостей не надано.

Прокурором та слідчим у клопотанні також доведена наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, законних джерел доходів, і слідчим суддею враховуються такі відомості про особу ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя зважає на те, що 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання правоохоронними органами своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а тому є новим ризиком.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчий суддя на цей час не встановив.

Крім того, слідчий суддя вважає, що тимчасова ізоляція ОСОБА_4 від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки окрім захисту прав і інтересів підозрюваного, слідчий суддя повинен приймати до уваги захист інтересів суспільства в цілому і запобігти можливій злочинній діяльності особи, якій пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Також слідчим суддею враховується особа підозрюваного, який на обліку у лікаря нарколога не перебуває, визнав повністю вини та щиро розкаявся, разом з тим це не зменшує встановлені у кримінальному провадженні ризики.

Разом з тим, твердження підозрюваного про наявність у нього неповнолітньої дитини, перебування його в духовному центрі «Обери нове життя», де він займається волонтерством, не приймається слідчим суддею до уваги, оскільки вказані факти нічим не підтверджуються.

Отже, наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні доведено, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно із ст. ст. 176, 177, 178, 182 КПК України розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже, враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу, яка підозрюється, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 52 000,00 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.

Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті на строк не більше 2 (двох) місяців, а у разі невиконання цих обов`язків підозрюваним відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.

Згідно вимог ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000410, внесеному 01 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 28 жовтня 2022 року включно.

Визначити щодо підозрюваного ОСОБА_4 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 52 000,00 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_4 встановленої застави у розмірі 52000,00 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 строком до 28 жовтня 2022 року включно, виконувати наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків може бути застосовано інший запобіжний захід.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено о 13 годині 50 хвилин 31 серпня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

.