Провадження № 1-кс/761/8789/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представників власника майна - адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 розглянувши клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 002 90 від 24.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 002 90 від 24.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки №321082323 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000290 від 24.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 13.04.2023 близько о 12 год. 00 хв. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись у фіктивній нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні 3-4, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_14 , під час здійснення фіктивного правочину з відчуження нерухомого майна продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_15 в сумі 30 000 доларів США.

Крім того, 13.04.2023 близько о 12 год. 00 хв. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись у фіктивній нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні 3-4, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_14 , під час здійснення фіктивного правочину з відчуження нерухомого майна продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 , шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_15 в сумі 30 000 доларів США.

Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_14 , здійснювали ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення ОСОБА_16 через державний кордон України шляхом наданням засобів, та усуненням перешкод, однак реалізувати злочинний корисливий намір та виконуючи усі дії не змогли з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були затримані працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення іншого кримінального правопорушення.

11.04.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_17 винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки №321082323 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

13.04.2023 старшим слідчим СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_18 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки №321082323 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час якого було виявлено та вилучено:

- ноутбук марки HP із зарядним пристроєм;

- зошит з чорновими записами;

- слот від сім картки НОМЕР_1

- стартовий пакет іноземного оператора НОМЕР_2 та сім картка з написом 743;

- 200 купюр номіналом 500 гривень.

Таким чином, 13.04.2023 старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 винесено постанову про визнання вищевказаних речей і документів - речовими доказами.

13.04.2023 ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, 13.04.2023 ОСОБА_9 , ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Крім того, 13.04.2023 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна, прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, що було вилучено 13.04.2023 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки №321082323 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна та його представники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його не обґрунтованим та відсутніми підстави визначенні ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту на майно, що було вилучене в ході проведення обшуку. Крім того, зазначив, що вилученні гроші не мають жодного відношення до даного кримінального провадження.

Заслухавши прокурора, власника майна та його представника, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000290 від 24.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

У даному кримінальному провадженні 13.04.2023 ОСОБА_9 , ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Також, 13.04.2023 в рамках даного кримінального провадження на підставі слідчого судді, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки №321082323 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за результатом якого було виявлено та вилучено речі та документи.

Того ж дня, 13.04.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами документів та речі, що були вилученні за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки №321082323 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки речі та документи, що були вилучені в ході обшуку підпадають під ознаки ст. 98 КПК України тобто мають ознаки речового доказу, і вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження та є достатні підстави вважати, що вказані речі можуть бути прихованим, пошкодженим, зіпсованим, знищеним чи відчуженими.

Доводи представників володільця майна не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами клопотання, які на даній стадії вказують на ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, а вилучене майно може бути використане як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження.

Аналізуючи наведене, вважаю, що надані прокурором матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, та свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 13.04.2023, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки №321082323 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме:

- ноутбук марки HP із зарядним пристроєм;

- зошит з чорновими записами;

- слот від сім картки НОМЕР_1

- стартовий пакет іноземного оператора НОМЕР_2 та сім картка з написом 743;

- 200 купюр номіналом 500 гривень.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали проголошений 24.04.2023 о 15 год. 50 хв.

Слідчий суддя