Провадження № 1-в/686/120/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в особі судді ОСОБА_1 , ознайомившись із заявою представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №686/17300/22,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебувало кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

06 лютого 2023 року у даному кримінальному провадженні ухвалено обвинувальний вирок.

15.02.2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що цивільним позовом, окрім матеріальної та моральної шкоди, охоплювались питання стягнення судових витрат на правничу допомогу, понесені його довірителькою, у зв`язку з правовою допомогою адвоката. Посилаючись на приписи ст.ст.115, 128 КПК України та ст.ст.124, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу у розмірі 26 000 грн.

Вказана заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню, в зв`язку з наступним.

Завданням кримінального провадження відповідно до статті 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Зміст та форма кримінального провадження згідно зі статтею 7 КПК України повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться диспозитивність.

Диспозитивність кримінального процесу передбачає, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з КПК України (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Так, чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить поняття "додаткове рішення", не передбачає можливість та процедуру ухвалення такого рішення у кримінальному провадженні, в тому числі після ухвалення судом вироку чи прийняття іншого рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

За таких обставин правової підстави для вирішення судом питання про ухвалення додаткового рішення немає, в зв`язку із чим, суд не вправі досліджувати обґрунтованість, підставність, інші обставини, що підлягають встановленню для розгляду відповідного питання, в тому числі на підставі доказів, які не були предметом судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 128, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду, повернувши її заявнику разом із додатками.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: