Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/289/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у м. Кропивницькому Кіровоградської області. в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2023 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 28.05.2023 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2023 року, ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 28.05.2023 року включно.

Рішення суду мотивоване тим, обвинувачена проживають за межами м. Кропивницький, що ускладнює її участь у судових засіданнях. ОСОБА_6 не працевлаштована та не має сталих джерел доходу, що свідчить про наявність ризику продовжити злочинну діяльність. Обвинувачена заперечує свою причетність до інкримінованих злочинів, в той же час, зазначені в обвинувальному акті докази вказують на обґрунтовану підозру обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, що їй інкримінуються.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, місцевий суд не врахував, що вона має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, працювала та немає наміру впливати на свідків та потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

У провадженні Кіровського районного суду м Кіровограда на розгляді перебувають матеріали кримінального провадження № 0002004, щодо ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2023 року, ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 28.05.2023 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Так, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченої переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, не встановлено.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Врахуванням суворість можливого покарання обвинуваченої, тяжкість висунутого обвинувачення, місцевий суд дійшов правильного висновку щодо існування вказаних ризиків.

При цьому, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками,

Враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкриміноване обвинуваченої кримінальне правопорушення та обґрунтованість обвинувачення, більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачена усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, зможе без перешкод залишити своє місце проживання.

Перебуваючи на волі обвинувачена може вчинити нові злочини, незаконно впливати на свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку обвинуваченого зможуть змінити свої показання або відмовитись від них, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, тримання під вартою ОСОБА_5 , як запобіжний захід відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Як під час розгляду клопотання місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не отримано відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також відсутні відомості щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою.

За таких обставин, безпідставними є доводи обвинуваченої про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необґрунтованість висновків суду першої інстанції, щодо недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Посилання обвинуваченої та міцні соціальні зв`язки, не є підставою для зміни запобіжного заходу, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Твердження апелянта про те, що вона не має наміру переховуватись від слідства та суду, є позицією захисту, яку колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_5 .

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 395, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 28.05.2023 року включно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4