печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000801,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, яким просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 на предмети, речі та документи, які вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 140 500 грн. та грошові кошти в сумі 35 800 доларів США.
В обґрунтування доводів та вимог клопотання посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000801 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.
Як стверджує прокурор, протягом 2021- 2022 року ряд підприємств ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» (), ТОВ «ВЕСТ АВТО ПЛЮС» (), ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» (), ТОВ «ПОЛЮС БРОК» (), ТОВ «ПЛЕНТІХОРС» (), ввезено на територію України 21 093 авто на загальну суму 3 356,3 млн. гривень.
Зазначено у клопотанні, що ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» (), ТОВ «ВЕСТ АВТО ПЛЮС» (), ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» (), ТОВ «ПОЛЮС БРОК» (), ТОВ «ПЛЕНТІ ХОРС» () відображено реалізацію в податковому обліку тільки 7 068 авто, ймовірний залишок становить 14 025 авто.
За даними Національної поліції України встановлено, що загалом поставлені на облік у кількості 17 665 авто.
Таким чином, поставлено на облік, але не відображено в податковому обліку 10 852 авто на загальну вартість 1 676, 8 млн. гривень., а саме:
ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» не відображено реалізацію 3 945 авто на загальну вартість 460,8 млн. гривень;
ТОВ «ВЕСТ АВТО ПЛЮС» не відображено реалізацію 4 070 авто на загальну вартість 704, 9 млн. гривень;
ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» не відображено реалізацію 991 авто на загальну вартість 218, 2 млн. гривень;
ТОВ «ПОЛЮС БРОК» не відображено реалізацію 1 136 авто на загальну І вартість 156, 2 млн. гривень;
ТОВ «ПЛЕНТІ ХОРС» не відображено реалізацію 710 авто на загальну вартість 136, 7 млн. гривень.
Тобто, ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» (код СДРПОУ 43591514), ТОВ «ВЕСТ АВТО ПЛЮС» (код СДРПОУ 43803250), ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» (код СДРПОУ 43521405), ТОВ «ПОЛЮС БРОК» (код СДРПОУ 43591383), ТОВ «ПЛЕНТІ ХОРС» (код СДРПОУ 44363311) мінімізують податкові зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість на загальну суму 83 475 461 грн., що призводить до фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів у особливо великих розмірах та дані СГД можуть бути використані для «транзитних» операцій з формуванням податкового кредиту.
07.12.2022 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2022 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого у ОСОБА_4 виявлені предмети, які тимчасово вилучені, а саме: грошові кошти в сумі 140 500 грн. та грошові кошти в сумі 35 800 доларів США.
Враховуючи те, що у тимчасово вилучених печатках та штампах можуть бути зафіксовано сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, вказані предмети мають значення речового доказу у кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підлягають збереженню органом досудового розслідування на час слідства та розгляду судом.
До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги визначені у ньому підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , до суду подав заперечення, відповідно до яких вказує, що грошові кошти є особистими заощадженнями родини та здобутті легальним шляхом.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Із матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000801 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.
В межах даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2022 року (справа №757/33461/22-к) клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_6
07.12.2022 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2022 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого у ОСОБА_4 виявлені предмети, які тимчасово вилучені, а саме: грошові кошти в сумі 140 500 грн. та грошові кошти в сумі 35 800 доларів США.
В силу положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вказані кошти є тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до рішення Європейського Суду від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу та мету для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства, яке регулює накладення арешту на майно третьої особи із вказаною метою, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна, відповідність його ознакам речового доказу, наслідки арешту для третіх осіб (в даному випадку - це власник майна), а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.
При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладається на орган досудового розслідування.
Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів, відсутні відомості вважати, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, є безпосередньо предметом кримінальних правопорушень, що розслідуються, а органом досудового розслідування не доведено зворотнього, у зв`язку з чим посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства.
При цьому, слідчий суддя вважає безпідставними доводами про накладення арешту на вилучені грошові кошти, оскільки, як вбачається із витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості щодо вказаних вище товариств та ОСОБА_4 не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно яких здійснюється досудове розслідування щодо вчиненого злочину, при цьому в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази та інформація, які б вказували на причетність таких товариств до розслідуваного злочину.
Тобто, у даному випадку, порушено права особи на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, як заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 392, 532, 535 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000801 залишити без задоволення.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1