Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6587/20
У Х В А Л А

30 листопада 2022 року

Подільський районний суд міста Києва в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України
в с т а н о в и в:
В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України.
Дане кримінальне провадження розглядається головуючим суддею ОСОБА_6 . На даний час головуючий суддя ОСОБА_6 перебуває у відпустці.
Прокурор через канцелярію Подільського районного суду м. Києва подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Законом України «Про внесення змін до пункту 20-5 Перехідних положень КПК України» визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема, цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 листопада 2022 року головуючим для розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 визначено суддю ОСОБА_1 .
Враховуючи нормативні положення та беручи до уваги, що прокурор звернувся з клопотанням до суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про необхідність вирішення даного питання.
Прокурор підтримав в судовому засіданні подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив відмовити в його задоволенні.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Метою і підставою продовження строку тримання обвинуваченому під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого тощо (ст. 178 КПК України).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26 липня 2001 року) закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення від 21 червня 1991 року).
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, додані до клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки на даний час є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Суд вважає, що утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою буде сприяти забезпеченню виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні у розумні строки.
З вказаних мотивів суд приходить до висновку про доцільність продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 183, п. 20-5 Перехідних положень КПК України,
постановив:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, який обчислювати з 30 листопада 2022 року по 28 січня 2023 року включно.
Заставу, визначену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду від 29 липня 2021 року у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 50 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), залишити без змін.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику державної установи Київський слідчий ізолятор для відома та виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7