490/834/23 07.02.2023
н/п 1-кс/490/1308/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/834/23
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

06 лютого 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, не одруженого, має повну середню загальну освіту, працює водієм маршрутного таксі №14, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Зокрема, він 11.12.2022, близько 16.30 години, за попередньою змовою з іншою особою, переслідуючи прямий умисел, направлений таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, з метою наживи, в умовах воєнного стану, реалізуючи єдиний злочинний намір перебуваючи навпроти буд. №8-А по вул. Залаегерсег в м. Херсон Херсонської області, шляхом розбиття правого переднього бокового скла, проникли в салон автомобіля марки Opel Frontera, д.н.з. НОМЕР_1 , звідки здійснили крадіжку майна, а саме: механічного домкрату марки VITOL НОМЕР_2 , вартість якого становить 600 грн.; електричного компресору марки VITOL «УРАГАН» КА-У12050, вартість якого становить 700 грн.; стартових дротів марки А-500, вартість яких становить 200 грн.; музичної колонки марки JBL charge 3, вартість якої становить 150 грн.; набору ключів комбінованих марки Alloid 15 штук, вартість яких становить 200 грн, в результаті чого спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1850 грн.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності».

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.12.2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави та покладено у зв`язку цим обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Строк тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді закінчується 07.02.2023 року, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу. Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, у зв`язку з тим, що підозрюваний усвідомлений про тяжкість інкримінованого правопорушення та обізнаний у можливості покарання у вигляді реальної міри покарання за вчинення ним злочину у якому він підозрюється; впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, у тому числі шляхом застосування насилля; вчинити нові кримінальні правопорушення і таким чином продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки не має стабільного джерела доходу.

На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти заявленого клопотання про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив змінити вид запобіжного заходу на домашній арешт з визначенням часу. Зміну запобіжного заходу захисник мотивував тим, що строки досудового розслідування закінчуються 13.02.2023 року, в межах розслідування виконані всі необхідні дії, допитані потерпілий і свідки, а тому він не зможе впливати на вказаних осіб. Крім того, підозрюваний працює водієм маршрутного таксі та має засоби для існування. Також на даний час зменшилися ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення, а клопотання захисника до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000417 від 13.12.2022 за ч.4 ст.185 КК України.

14.12.2022 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.12.2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави та покладено у зв`язку цим обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Строк тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді закінчується 07.02.2023 року.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення. Зокрема, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків та потерпілого; протоколами пред`явлення для впізнання; протоколом затримання; іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Проте, ризики, передбачені п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення, суд вважає, що прокурором такі формально вказані, оскільки особа раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягався, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування не надано, працює водієм маршрутного таксі, в межах досудового розслідування виконані всі необхідні дії, допитані потерпілий і свідки, строк досудового розслідування закінчується 13.02.2023 року, а тому вказані ризики слідчий суддя вважає припущенням, які не необґрунтовано та не підтверджується матеріалами провадження.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1-2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та 6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Авраімов проти України" від 25 березня 2021 року констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначив, що існування обґрунтованої підозри, що ув`язнений вчинив злочин, є умовою sine qua non для законності тривалого тримання його чи її під вартою. Але коли національні судові органи вперше "негайно" після затримання розглядають питання про необхідність застосування до затриманого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, цієї підозри вже буде недостатньо, й органи державної влади повинні також навести інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою. Цими іншими підставами можуть бути ризик переховування, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину або спричинення порушення громадського порядку та пов`язана з цим необхідність захисту затриманого. Ці ризики мають бути належним чином обґрунтовані, і міркування органів державної влади з цих питань не можуть бути абстрактними, загальними або стереотипними (п.57). Обрання судом заявнику запобіжного заходу у виді тримання під вартою, незважаючи на встановлення недоведеності слідчим того, що інші запобіжні заходи були б неналежними, свідчить, що вирішальним для суду стало посилання органу державної влади на положення про неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, який суд повторив (п.66). Зазначений підхід застосовується ЄСПЛ, у тому числі, й при вирішенні питання щодо законності продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів справи вбачається, що дане клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 за змістом, у частині обґрунтування підстав для його задоволення, є ідентичним клопотанню від 14.12.2022 року щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, поданого до Малиновського районного суду м. Одеси (а.п.39-41), та, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст.199 КПК України, у ньому не викладено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

Крім того, прокурором на час розгляду клопотання не зазначено будь-яких мотивів неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, тощо.

Враховуючи наявність, встановлених в судовому засіданні одного ризику, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його особу, майновий та сімейний стан, наявність місця роботи та проживання, обставин застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу, обставини самого злочину, а також дисципліновану поведінку під час розгляду справи в судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що має місце ситуація, у зв`язку з якою обґрунтованим та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 186, 194, 196, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити частково.

Змінити раніше застосований ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.12.2022 року до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з визначенням часу, заборонивши підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 19.00 год. до 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки.

- за першою вимогою прибувати до слідчих групи слідчих, прокурорів, суду у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Херсон без дозволу уповноважених слідчого, прокурора чи суду, у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

В решті клопотання прокурора відмовити.

Строк дії ухвали становить 60 діб, починаючи з 06 лютого 2023 року до 13 лютого 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваного для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1