Справа № 194/160/23
Провадження № 1-кп/185/529/23
У Х В А Л А

09 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000004 від 02 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 (ВКЗ),

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначивши, що останній обвинувачується у вчиненні, зокрема тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, що свідчить та дає підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, він може переховуватись від суду, незаконно вплинути на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше правопорушення. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В той же час вказав що за адресою реєстрації проживає його вітчим і він там не проживав. А за адресою реального місця проживання, його бабуся здала квартиру стороннім особам. Будь-який доказів, що в нього є інше житло, де він зміг би проживати в разі застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не надав. Захисник підтримав обвинуваченого.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , спливає 16 березня 2023 року.

Як встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років. ОСОБА_3 у липні місяці 2022 року звільнився з місць позбавлення волі, не одружений, має кілька не погашених судимостей, ніде не працює.

Дані обставини свідчать про наявність ризику залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Водночас суд враховує ризик можливого впливу на потерпілих та свідків, адже судовий розгляд даного кримінального провадження станом на 09 березня 2023 року не розпочато, а потерпілі та свідки не допитані, в той же час анкетні дані та адреси проживання обвинуваченому відомі.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик має місце, оскільки ОСОБА_3 є раніше судимою особою за вчинення злочинів проти власності, за що має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, після звільнення 05 липня 2022 року з місць позбавлення волі, знову обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду, разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи на даний час не попередять вказані ризики, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, а саме, що він не працює, не має постійне джерело доходів, тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та обставини їх вчинення, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 214720 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 183, 314-315, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 07 травня 2023 року.

Розмір застави визначити в сумі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 07 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1