Провадження № 1-кп/592/173/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

лікаря-психіатра: ОСОБА_4 ,

лікаря судово-психіатричного експерта: ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої вирішується клопотання: ОСОБА_6 ,

захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться кримінальне провадження з розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0002440 від 29.10.2021 року за фактом вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

26.04.2023 року від прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, із змісту якого вбачається, що досудовим розслідуванням було установлено, що 29.10.2021 року в період часу з 03 години 30 хвилин до 05 години 30 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи в приміщенні квартири за вищевказаною адресою, між ОСОБА_6 та його матір`ю ОСОБА_9 виник конфлікт з раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на позбавлення життя своєї матері ОСОБА_9 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне заподіяння смерті ОСОБА_9 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_6 наніс декілька ударів по голові та обличчю, внаслідок чого у останнього утворилось тілесне ушкодження у виді: набряк-стиснення головного мозку, травматичний субарахноідальний крововилив, ЗЧМТ, внаслідок чого ОСОБА_9 померла. Згідно лікарському свідоцтву про смерть ОСОБА_9 від 29.10.2021 року причиною смерті є набряк-стиснення головного мозку, травматичний субарахноідальний крововилив, ЗЧМТ. Своїми умисними діями, які виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянню смерті іншій особі. У вчиненні кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, громадянин України, українець, який має повну загальну освіту, неодружений, який не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий. 29.10.2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та його було допитано з даного приводу в якості підозрюваного. Згідно висновку судово-психіатричного експерта КНП СОР Обласної клінічної спеціалізованої лікарні № 458 ОСОБА_6 виявляє ознаки розладу психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних та наркотичних речовин, психотичний розлад (галюцинаторно-параноїдний синдром) . За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні. Обставини, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджуються наступними матеріалами: - повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; - протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; - протоколом ОМП; - протоколом затримання ОСОБА_6 ; - повідомленням про підозру ОСОБА_6 ; - іншими матеріалами справи у їх сукупності. Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання виникнення певних ризиків. Під час проведення судового розгляду сторона обвинувачення з метою уникнення виникнення наступних ризиків, а саме: 1. З урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого суспільно небезпечного діяння, за яке КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, що дає привід припускати, що він може переховуватись та втекти за межі м. Суми. 2. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого суспільно небезпечного діяння з метою уникнення відповідальності за вчинене, може незаконно впливати на потерпілу, свідків, які проживають в одному будинку. 3. Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого суспільно небезпечного діяння, має хронічне психічне захворювання, унаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а, отже, може вчинити інше суспільно небезпечне діяння. Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння проти життя та здоров`я особи, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, та те, що є підстави вважати, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_6 перебував у неосудному стані, що свідчить про можливість застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, виникла необхідність у поміщенні ОСОБА_6 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Крім цього є підстави вважати, що знаходячись на волі, ОСОБА_6 , може переховуватись від суду, продовжувати вчиняти суспільно небезпечні діяння, а його поведінка може бути непередбачуваною, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів та вони не забезпечать належної поведінки обвинуваченого. Відповідно до ст. 508 КПК України запобіжні заходи до особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалось питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід передбачений ч. 1 п. 2 ст. 508 КПК України у виді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Таким чином, єдиним запобіжним заходом, здатним запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, з урахуванням психічного стану ОСОБА_6 , є поміщення останнього до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. 30.11.2021 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми щодо ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 26.12.2021 року. 13.12.2021 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу строком до 26.12.2021 року. На підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.12.2021 року ОСОБА_6 було поміщено до психіатричного закладу КПП СОР Обласної клінічної спеціалізованої лікарні м. Ромни Сумської області , де останній перебуває по теперішній час. Окружною прокуратурою міста Суми клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 17.12.2021 було спрямовано до Ковпаківського районного суду м. Суми для розгляду по суті. 24.12.2021 року в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком до 22.02.2022 року, та в подальшому продовжено, останній раз до 16.01.2023 року. Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання виникнення певних ризиків. Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння проти життя та здоров`я особи, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, та те, що є підстави вважати, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_6 перебував у неосудному стані, що свідчить про можливість застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, виникла необхідність у поміщенні ОСОБА_6 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Крім цього є підстави вважати, що знаходячись на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від суду, впливати на свідків, які проживають по сусідству, продовжувати вчиняти суспільно небезпечні діяння, а його поведінка може бути непередбачуваною, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів та вони не забезпечать належної поведінки останнього. Відповідно до ст. 508 КПК України запобіжні заходи до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалось питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Таким чином, єдиним запобіжним заходом, здатним запобігти зазначеним у клопотанні ризикам з урахуванням психічного стану ОСОБА_6 , є поміщення останнього до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Враховуючи, викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-179, 184, 194, 508 КПК України, він просив продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 діб (вхідний № 418 від 05.01.2023 року) .

В судовому засіданні прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, наведених в ньому. Він просив клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 діб.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покладався на розсуд суду при вирішенні вказаного клопотання.

В судовому засіданні у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 висловив думку про те, що за своїм психічним станом та фактом вчиненого суспільно небезпечного діяння, враховуючи вимоги ст. 508 КПК України, ОСОБА_6 потребує подальшого перебування в умовах стаціонару.

В судовому засіданні лікар судово-психіатричний експерт ОСОБА_5 висловила свою думку, що за своїм психічним станом, ОСОБА_6 потребує подальшого перебування в умовах стаціонару.

Оголосивши клопотання, вислухавши думку прокурора, думку захисника, думку особи, щодо якої вирішується клопотання, враховуючи думку лікаря-психіатра, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно п. 7.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року до особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, судом може бути застосовано такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (ч. 1 ст. 508 КПК України) . Такі види запобіжних заходів застосовуються у порядку, передбаченому гл. 18 КПК України, тільки за наявності належним чином встановленого факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби особи.

Згідно п. 22. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року незалежно від наявності відповідного клопотання суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку.

В п. п. 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини у справі Герцегфалви проти Австрії (Herczegfalvy v. Austria ) , заява № 10533/83, від 24.09.1992 року, зазначено про те, щоб тримання під вартою було виправданим, той факт, що особа є психічно хворою, має бути переконливо обґрунтований, за винятком надзвичайних випадків. Неупереджений медичний висновок повинен продемонструвати компетентним національним органам наявність дійсного психічного розладу, характер або ступінь якого виправдовують таке позбавлення свободи, яке не може продовжуватися з припиненням психічного розладу. Однак потрібно усвідомлювати, що національні органи мають право вирішувати на власний розсуд, чи підлягає особа триманню під вартою як психічно хвора, оскільки саме вони оцінюють подані їм докази в конкретній справі; завдання Суду полягає в перегляді їхніх рішень під кутом зору Конвенції. Суд вважає, що австрійські суди дотрималися відповідних норм національного права в цій справі, зокрема пункту 4 статті 429 Кримінально-процесуального кодексу, що надалі теж були підставою для оскаржуваного тримання під вартою. Не було це тримання й свавільним, оскільки, ухвалюючи рішення від 10 січня 1979 року, регіональний суд спирався на висновки трьох експертів, які одностайно стверджували, що заявник страждав на параноїдну роздратованість, серйозність якої давала підстави вважати її психічною хворобою, небезпечною для оточення; попередні факти засудження заявника також підтверджували такий висновок.

В. п. п. 77, 78 рішення Європейського суду з прав людини у справі Гайдн проти Німеччини (Haidn v. Germany ) , заява № 6587/04, від 13.01.2011 року, зазначено про те, що для досягнення завдань підпункту е пункту 1 статті 5 Конвенції особа може бути позбавлена волі як душевнохворий тільки у разі наявності наступних трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно встановлено, що вона є душевнохворою, тобто реальний психічний розлад має бути встановлено компетентним органом на підставі об`єктивної медичної експертизи, по-друге, психічний розлад мусить мати стадію, що вимагає обов`язкової ізоляції, по-третє, дійсність продовження ізоляції залежить від збереження такого розладу. Крім того, повинен бути якийсь взаємозв`язок між згаданою підставою допустимого позбавлення волі та місцем і умовами утримання. Власне тримання під вартою особи як душевнохворого є законним для досягнення мети підпункту е пункту 1, якщо воно здійснюється в лікарні, клініці чи іншому відповідному закладі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, слід задовольнити та продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на строк до 05.05.2023 року включно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 376, 507, 508 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на строк до 23.06.2023 року включно.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Головуючий ОСОБА_1