Провадження №11-кп/801/254/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001529 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 20.04.2018 по 20.12.2018.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 18.04.2018 о 4:00 год, перебуваючи в кафе «У Петрівни», що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 1Є, розпивав алкогольні напої разом із раніше невідомим ОСОБА_10 . В ході спілкування ОСОБА_7 попросив ОСОБА_10 пригостити його алкогольними напоями, однак останній відмовив. Після цього у ОСОБА_7 виник прямий умисел на відкрите викрадення грошей ОСОБА_10 . У подальшому, ОСОБА_7 діючи умисно, маючи на меті матеріально збагатитись, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи відкрито, почав оглядати вміст кишень ОСОБА_10 та під час цього знайшов у внутрішній кишені куртки ОСОБА_10 паспорт громадянина України на ім`я останнього. Після того під обкладинкою даного паспорта помітив гроші у сумі 100 доларів США (згідно офіційного курсу, встановленого Нацбанком України, станом на момент вчинення злочину еквівалентно 2608,29 грн), якими незаконно заволодів, забравши їх до своїх рук, а паспорт повернувши потерпілому. Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 2608,29 грн.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Вінницького міського суду від 26.12.2022 щодо ОСОБА_7 , а кримінальне провадження закрити на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення та не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання. Захисник вважає, що докази, які були покладені в основу обвинувального вироку судом першої інстанції, не вказують на вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину. Вважає, що пояснення потерпілого не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки він не був допитаний безпосередньо в судовому засіданні. Пояснення свідків та письмові докази не доводять вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеність його винуватості, вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з дати набрання вироком законної сили. Прокурор просить вказати у вироку, що початок строку відбування покарання обраховувати з моменту затримання ОСОБА_7 на виконання вироку суду.

Заслухавши доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника на підтримку своєї апеляційної скарги та заперечення проти апеляційної скарги прокурора, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями сторони обвинувачення та вказав на безпідставність вимог, заявлених стороною захисту, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Зокрема, винуватість ОСОБА_7 за інкримінованим йому обвинуваченням доведена показаннями потерпілого, свідків та письмовими доказами, які є послідовними, логічними, узгоджуються між собою та спростовують доводи сторони захисту.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Доводи апеляційної скарги захисника про не доведення винуватості її підзахисного у вчиненні злочину є неспроможними, вони були спростовані судом першої інстанції, що знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в ході судового розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції розцінив як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення можливого покарання.

Послідовність подій, встановлених судом, обвинувачений ОСОБА_7 фактично не заперечує. Останній підтверджує спільне розпиття спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_10 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на площі Привокзальній в м. Вінниці та обмін ним 100 доларів в обміннику.

Також ці обставини підтвердили в суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 , бармен кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на площі Привокзальній в м. Вінниці, та ОСОБА_12 , касир-контролер в ПрАТ «УФГ», що займається обміном валют, який розташований на площі Привокзальній в м. Вінниці.

При цьому твердження обвинуваченого ОСОБА_13 , що долари належали йому, а не були викрадені в потерпілого ОСОБА_10 повністю спростовуються рядом доказів.

У зв`язку з смертю потерпілого ОСОБА_10 , судом було досліджено його письмові пояснення, згідно яких, в кафе «У Петрівни» на площі Привокзальній в м. Вінниці 17.04.2018 він познайомився з чоловіком на вигляд 45 років, худорлявої тілобудови, зріст 180-185 см, мав чорне волосся, був одягнений у червону куртку з чорними вставками та спортивні штани темного кольору. Під час спілкування вони вживали алкогольні напої. Через деякий час чоловік у червоно-чорній спортивній куртці попросив пригостити його випивкою, на що ОСОБА_10 відповів, що грошей у нього немає. Після того невідомий чоловік мовчки почав обшукувати вміст кишень потерпілого. Супротиву цьому потерпілий не чинив, оскільки з огляду на зовнішність вказаної особи, а також те, що останній був місцевим, переживав за своє здоров`я. У внутрішній кишені куртки потерпілого вказана особа знайшла його паспорт, за обкладинкою якого дістала 100 доларів США купюрою старого зразка. Потім даний чоловік покинув приміщення кафе, а потерпілий викликав працівників правоохоронних органів.

Підстав не приймати пояснення потерпілого колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК України, суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному кримінальному провадженні неможливе безпосереднє отримання пояснень потерпілого у зв`язку з його смертю.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в даному випадку не було порушено порядок дослідження доказів, адже судом досліджено пояснення потерпілого в комплексі ряду інших доказів, які підтверджують і доповнюють один одного.

Потерпілий, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.04.2018, повідомляв аналогічні обставини при яких було вчинено кримінальне правопорушення щодо нього.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2018, потерпілий в присутності двох понятих, на фото № 3, на якому зображений ОСОБА_7 , упізнав особу, яка 18.04.2018 в приміщенні кафе «У Петрівни» відкрито викрала у нього грошові кошти в сумі 100 доларів США.

Відповідно до показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 встановлено, що останні були залучені в якості понятих під час огляду місця події 18.04.2018, який проводився в приміщенні ЛВП ВВП ГУНП у Вінницькій області. В ході огляду в обвинуваченого вилучались грошові кошти в гривнях, приблизно в сумі 1000 грн. ОСОБА_7 особисто повідомив, що попередньо викрав 100 доларів США у незнайомого йому чоловіка, які у подальшому обміняв на гривні в обміннику.

З дослідженого судом відеозапису з камери відеоспостереження «Обмінний пункт», що розташований на площі Привокзальній в м. Вінниці встановлено, що 18.04.2018 о 04:29 год в приміщення обмінного пункту зайшов обвинувачений ОСОБА_7 , який розміняв там 100 доларів США на українські гривні, частину з яких віддав своєму знайомому.

Сукупність вказаних доказів надає підстави стверджувати, що винуватість є доведеною, досліджені в судовому засіданні докази містять достатні дані для підтвердження наявності умислу в обвинуваченого, корисливості його дій, вчинених для досягнення мети.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена письмовими показаннями потерпілого, показаннями допитаних судом свідків, відео та письмовими доказами, які суд визнав належними та допустимими.

Колегія суддів не виявила допущення істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

При цьому є слушними доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, про неправильне визначення початку строку відбування покарання.

При цьому доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційний суд вважає обґрунтованими.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою суд у резолютивній частині вироку серед іншого суд ухвалює рішення і про початок строку відбування покарання.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді 1 року позбавлення волі, зазначив, що строк відбування покарання відраховувати з дня набрання законної сили даним вироком суду.

Відповідно до ст. 535 КПК України, судове рішення, що набрало законноi сили, звертається до виконання не пізніш як через три днi з дня набрання ним законної сили.

Згідно з ст. 87 КВК України, особи, засуджені до позбавлення волі,

направляються для відбування покарання не раніше спливу триденного та не пiзнiше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав

законної сили.

Також, згідно п. 3 р. ХХ Інструкції з діловодства у місцевих та

апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України № 814 від

20.08.2019 стосовно особи, яка засуджена до позбавлення волі або до арешту та не перебуває під вартою, органу Національної поліції за обраним місцем проживання засудженого надсилаються дві копії вироку, копії апеляційної, касаційної ухвал (за наявності) і розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Початок відбування строку покарання засудженому ОСОБА_7 в

день вступу оскаржуваного вироку в законну силу є неправильним.

Орган поліції повинен затримати засудженого, відносно якого набрав

вирок законної сили і забезпечити подальше доправлення для виконання

вироку і початком строку відбування покарання засудженого є момент його

фактичного затримання або фактичного виконання, якщо останній перебуває в установі попереднього ув`язнення.

Виконання судового рішення, яким особу засуджено до покарання пов`язаного з позбавленням волі, має починатися з моменту затримання особи на виконання вироку суду.

З огляду на викладене, вирок суду підлягає зміні через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині визначення початку строку відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 - 409 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2022 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівку про визначення початку строку відбування покарання ОСОБА_7 з дня набрання вироком законної сили.

Вказати, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з моменту затримання на виконання вироку суду.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення. Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4