КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/331/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009293, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 30.07.2018 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за новим вироком частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Дарницького районного суду міста Києва від 30.07.2018 року, та за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 2 місяців.
Цим же вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого, ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
За вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнані винуватими в тому, що вони 23.10.2018 року близько 14 год., перебуваючи в приміщенні кафе «Маестро», розташованого по вул.Привокзальна в місті Києві, де розпивали спиртні напої разом з ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішили викрасти майно, яке перебувало у власності потерпілого.
З цією метою ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_10 продовжити вечір за адресою його тимчасового проживання, а саме в кімнаті №4 готелю «Дарницький» по АДРЕСА_2 , на що останній погодився. Перебуваючи в кімнаті, де проживав ОСОБА_10 , ОСОБА_7 приблизно о 16 год. 20 хв. запросила до кімнати ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_9 зняв з шиї потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння і не міг чинити опір, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 12 г, а також заволодів годинником марки «Quardo», який знаходився на руці у потерпілого. В цей час ОСОБА_7 заволоділа мобільним телефоном марки «Meizu M5c 16Gb», який знаходився біля потерпілого. В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покинули територію готелю «Дарницький» та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 17 589 грн. 37 коп.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року матеріали відносно ОСОБА_9 виділені в окреме провадження та розгляд провадження відносно нього на підставі ст.335 КПК України зупинено до закінчення проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що зібрані у справі докази не доводять її винуватості у вчиненні інкримінованого їй злочину. За доводами обвинуваченої, судом не надано належної оцінки її показанням, так і показанням обвинуваченого ОСОБА_9 , наданими під час судових дебатів про те, що коли вона провела потерпілого до готелю та поверталась назад, зустріла ОСОБА_9 , який запропонував їй пограбувати ОСОБА_10 .. Вона відмовилась та пішла додому. При цьому їй не відомо, за яких обставини ОСОБА_9 пограбував потерпілого ОСОБА_10 .
За результатами апеляційного розгляду просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати її невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Заслухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , яка брала участь в судовому засіданні з використання цифрового засобу зв`язку програмного забезпечення «Viber», на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Положеннями ч.2 ст.94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.
Суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини кримінального провадження за висунутим обвинуваченням, свій висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину обґрунтував доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що 23.10.2018 року, перебуваючи у відрядженні в м. Києві, зупинився в готелі «Дарницький». Близько 14 години він прийшов у кафе «Маестро», розташованого на залізничному вокзалі «Дарниця», де познайомився з Середою, а потім з ОСОБА_11 , з якими вживав алкогольні напої. В барі бачив, як обвинувачені між собою про щось спілкувалися. Приблизно десь о 16 годині він з ОСОБА_11 пішли до нього в номер готелю, де він зупинився. Коли вони зайшли до його кімнати, за 5-10 хвилин йому стало погано. Далі ОСОБА_11 вийшла із номеру і через деякий час повернулася із ОСОБА_12 . Бачив як ОСОБА_12 знімає із його шиї золотий ланцюжок та із руки годинник, а потім став лазити по кишенях куртки, а ОСОБА_7 в цей час підібрала телефон, який лежав поруч із ним. При цьому зазначив, що він все розумів, однак нічого не міг вдіяти, оскільки перебував в безпорадному стані. Прийшов до тями десь о 21-22 годині;
- даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.10.2018 року (т. 1 а. с. 175);
- даними копії товарного чеку на мобільний телефон марки «Meizu M5c 16Gb», згідно якого його вартість складає 2 599 грн. (т. 1 а. с. 177);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.10.2018 року та довідкою до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 серед пред`явлених йому осіб впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 23.10.2018 року заволоділа його особистими речами. Вказану особу впізнав за характерними ознаками зовнішності (т. 1 а. с. 180-182);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.11.2018 року та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 23.10.2018 року, близько 15 год. 10 хв., зайшла до приміщення готелю «Дарницький», що за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 12, в номер № 4, разом із особою, яка винаймала даний номер. Вказану особу впізнала по рисах обличчя (т. 1 а. с. 189-191);
- даними протоколу перегляду відеозапису від 10.11.2018 року;
- даними висновку судової товарознавчої експертизи № 12-4/1939 від 20.11.2018 року, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість мобільного телефону марки «Meizu M5c 16Gb», станом на 23.10.2018 року могла становити 1 883,33 грн. Встановити дійсну (ринкову) вартість годинника марки «Quardo», станом на 23.10.2018 року не видається можливим (т. 1 а. с. 200-204);
- даними висновку судової товарознавчої експертизи № 12-4/2013 від 26.11.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість ланцюжка, виготовленого зі сплаву на основі золота, що відповідає 585 пробі, масою 12 гр., довжиною 55 см, станом на 23.10.2018 року становила 14 896, 04 грн. (т. 1 а. с. 205-208);
- даними висновку спеціаліста від 23.11.2018 року щодо вартості майна, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість годинника марки «Quardo», чорного кольору, з циферблатом золотого кольору, викраденого у потерпілого ОСОБА_10 , станом на 23.10.2018 року становить 810 грн. (т. 1 а. с. 209).
Оцінивши наведені вище докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про відсутність достатніх доказів її винуватості у вчиненні інкримінованого злочину є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами, які наведені у вироку судом першої інстанції.

Зокрема показання потерпілого ОСОБА_10 , в яких він чітко вказує на причетність ОСОБА_7 до його пограбування та її роль у вчиненому, є послідовними та узгоджуються з іншими доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом першої інстанції. Даних, які б свідчили про недостовірність показань потерпілого ОСОБА_10 , судом першої та апеляційної інстанції не встановлено.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам провадження та не спростовуються доводами, викладеними у апеляційній скарзі обвинуваченої.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував тяжкість вчиненого злочину, який відносить до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працювала, наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме рецидив кримінальних правопорушень, та відсутність обставин, які пом`якшують покарання, а тому обґрунтовано визначив їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.
Оскільки ОСОБА_7 вчинила новий злочин в період іспитового строку, встановленого їй за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 30.07.2018 року, суд правильно призначив їй остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України.

Колегія суддів погоджується з покаранням, призначеним ОСОБА_7 як за новим вироком, так і за сукупність вироків, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої та є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Таким чином, за результатами апеляційного перегляду не встановлено невідповідностей висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, на що посилається обвинувачена у поданій апеляційній скарзі.
З огляду на те, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4