Справа № 569/1450/18
УХВАЛА

іменем України

08 листопада 2022 року
Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0000010 від 18 січня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Прохід, Ратнівського району, Волинської області, громадянина України, українця, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старшого офіцера відділення служби військового відділу безпеки військової служби управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підполковника, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 410 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що, будучи командиром військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 11, 16 58, 59, 101, 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України N 548-XIV від 24 березня 1999 року, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, який затверджений Законом України N 548-XIV від 24 березня 1999 року, п. 3.1.3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 300 від 16 липня 1997 року, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та військовою службовою (посадовою) особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарським обов`язками та повноваженнями, діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи на меті незаконно заволодіти військовим майном - грошовими коштами військової частини НОМЕР_1 (дислокується за адресою: АДРЕСА_2 ), шляхом зловживання своїм службовим становищем, приблизно у серпні на початку вересня 2012 року (точніше досудовим розслідуванням не встановлено) видав незаконні розпорядження підлеглим військовослужбовцям та працівникам: начальнику штабу першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_6 , помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби капітану ОСОБА_7 , а через них, також, бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 працівнику Збройних Сил України ОСОБА_8 та касиру військової частини НОМЕР_1 старшині ОСОБА_9 підготувати відповідні документи та виплатити йому грошові кошти у вигляді доплати до посадового окладу.

11 вересня 2012 року касир військової частини НОМЕР_1 старшина ОСОБА_9 згідно грошового чека АЄ752374 від 11 вересня 2012 року отримав із філії АТ «Укрексімбанк» готівкові кошти у розмірі 169 948, 17 гривень, які помістив у сейф, розміщений у приміщенні каси військової частини НОМЕР_1 та які були призначення для проведення відповідних виплат військовослужбовцям.

Після цього, бухгалтер військової частини НОМЕР_1 працівник Збройних Сил України ОСОБА_8 безпідставно виготовив розрахункову відомість №218 на виплату доплати до посадового окладу військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за 2012 рік із зазначенням майора ОСОБА_3 , якому мають бути виплачені грошові кошти на загальну суму 49 865, 77 гривень, вказану відомість підписали помічник командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальник фінансово-економічної служби капітану ОСОБА_7 та командир військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_3 .

У період 11-15 вересня 2012 року (точніше досудовим розслідуванням не встановлено) командир військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_3 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи всупереч інтересам служби, із корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, знаючи що не має законних підстав на отримання грошових коштів, розписався у розрахунковій відомості №218 на виплату доплати до посадового окладу військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за 2012 рік, отримав від касира ОСОБА_9 готівкові кошти у розмірі 49 865, 77 гривень, привласнивши їх таким чином на свою користь, після чого, вибув із території військової частини та розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Із метою приховування фактів безпідставної виплати грошових коштів майор ОСОБА_3 дав незаконні розпорядження своїм підлеглим начальнику штабу першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_6 , помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби капітану ОСОБА_7 , а через них, також, бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 працівнику Збройних Сил України ОСОБА_8 та касиру військової частини НОМЕР_1 старшині ОСОБА_9 виготовити фіктивні документи, відобразивши за касовими книгами та бухгалтерським обліком привласнені ним грошові кошти, як виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям.

На виконання вказаних незаконних розпоряджень працівник Збройних Сил України ОСОБА_8 , із метою приховування фактів привласнення командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 49 865, 77 гривень, разом із старшиною ОСОБА_10 виготовили завідомо підроблені документи розрахункову відомість №218 на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 за 2012 рік на загальну суму 49 865, 77 гривень та видатковий касовий ордер №221 від 11 вересня 2012 року до розрахункової відомості №218 на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 49 865, 77 гривень, відобразивши за бухгалтерським обліком та касовим книгами виплату матеріальної допомоги 27 військовослужбовцям.

Поряд із цим, жодні виплати військовослужбовцям відповідно розрахункової відомості №218 на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 за 2012 рік на загальну суму 49 865, 77 гривень не здійснювалися, вказане нарахування матеріальної допомоги є безпідставним, оскільки військовослужбовці, які зазначені у відомості вже отримували матеріальну допомогу у 2012 році.

Продовжуючи свій злочинний умисел, у жовтні 2012 року (точніше досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи на меті незаконно заволодіти грошовими коштами військової частини НОМЕР_1 (дислокується за адресою: АДРЕСА_2 ), без будь-яких правових підстав, дав незаконні розпорядження своїм підлеглим військовослужбовцям та працівникам: начальнику штабу першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_6 , помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби капітану ОСОБА_7 , а через них, також, бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 працівнику Збройних Сил України ОСОБА_8 та касиру військової частини НОМЕР_1 старшині ОСОБА_9 підготувати відповідні документи та виплатити йому грошові кошти у вигляді доплати до посадового окладу.

10 жовтня 2012 року касир військової частини НОМЕР_1 старшина ОСОБА_9 згідно грошового чека АЖ097630 від 10 жовтня 2012 року отримав із філії АТ «Укрексімбанк» готівкові кошти у розмірі 168 957, 46 гривень, які помістив у сейф, розміщений у приміщенні каси військової частини НОМЕР_1 , та які були призначені для проведення відповідних виплат військовослужбовцям.

Після цього, невстановлена посадова особа військової частини НОМЕР_1 безпідставно виготовила розрахункову відомість №257 на виплату доплати до посадового окладу військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за 2012 рік із зазначенням майора ОСОБА_3 , якому мають бути виплачені грошові кошти на загальну суму 42 171, 73 гривень, вказану відомість підписали помічник командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальник фінансово-економічної служби капітану ОСОБА_7 та командир військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_3 .

У жовтні 2012 року (точніше досудовим розслідуванням не встановлено) командир військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_3 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи умисно, всупереч інтересам служби, із корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, знаючи, що не має законних підстав на отримання грошових коштів розписався у розрахунковій відомості №257 на виплату доплати до посадового окладу військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за 2012 рік, отримавши із каси військової частини готівкові кошти у розмірі 42 171, 73 гривень, привласнивши їх таким чином на свою користь, після чого, вибув із території військової частини та розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Із метою приховування фактів безпідставної виплати грошових коштів майор ОСОБА_3 дав незаконні розпорядження своїм підлеглим: начальнику штабу першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_6 , помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби капітану ОСОБА_7 , а через них, також, бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 працівнику Збройних Сил України ОСОБА_8 та касиру військової частини НОМЕР_1 старшині ОСОБА_9 виготовити фіктивні документи, відобразивши за касовими книгами та бухгалтерським обліком привласнені ним грошові кошти, як виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям.

На виконання вказаних незаконних розпоряджень працівник Збройних Сил України ОСОБА_8 , із метою приховування фактів привласнення командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 42 171, 73 гривень разом із старшиною ОСОБА_10 виготовили завідомо підроблені документи розрахункову відомість №257 на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 за 2012 рік на загальну суму 42 171, 73 гривень та видатковий касовий ордер №255 від 10 вересня 2012 року до розрахункової відомості №257 на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 на загальну суму 42 171, 73 гривень відобразивши за бухгалтерським та касовим книгами виплату матеріальної допомоги 22 військовослужбовцям.

Жодні виплати військовослужбовцям відповідно розрахункової відомості №257 на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 за 2012 рік на загальну суму 42 171, 73 гривень не здійснювалися, вказане нарахування матеріальної допомоги є безпідставним, оскільки військовослужбовці, які зазначені у відомості вже отримували матеріальну допомогу у 2012 році.

Отже, ОСОБА_3 упродовж вересня-жовтня 2012 року привласнив військове майно грошові кошти військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 92 037, 50 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 410 КК України, а саме привласнення військовослужбовцем іншого військового майна, вчиненого військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 410 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі ч.3 ст. 288 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив його задоволити.

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків даності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання сторони захисту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно частини 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, законом встановлено обов`язок суду розглянути клопотання сторони захисту відразу після надходження, в незалежності від стадії провадження.

Згідно статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минул о десять років, у разі вчинення тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 410 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, вчинене у вересні-жовтні 2012 року, тобто з часу вчинення минуло 10 років.

Відповідно частини 3 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Перебіг строків давності у вчиненому кримінальному правопорушенні не переривався, досудове розслідування кримінального провадження у зв`язку із ухиленням обвинуваченого від досудового розслідування та суду не зупинялося.

Відповідно до частини 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні просив задоволити клопотання захисника та звільнити його від кримінальної відповідальності, не заперечував щодо закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню та слід звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Застосований в ході кримінального провадження арешт на майно обвинуваченого підлягає скасуванню.

У зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються лише з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, а тому витрати на залучення експертів у розмірі 26 857,68 грн. слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, статті 49 Кримінального кодексу України, статей 285, 286, 288 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 410 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження №0000010 від 18 січня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 410 КК України, - задоволити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 410 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000010 від 18 січня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 410 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 92 037, 50 гривень - залишити без розгляду.

Судові витрати: витрати на залучення експертів у розмірі 26 857,68 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят сім гривень шістдесят вісім копійок) віднести на рахунок держави.

Накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду №569/942/18від 26.01.2018 арешт на належну ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,15 гектарів за адресою: Волинська область, Ратнівський район, село Прохід, кадастровий номер: :02:001:0028, - скасувати.

Речові докази: розрахункову відомість №218 на виплату доплати до посадового окладу військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за 2012 рік, видатковий касовий ордер №221 від 11 вересня 2012 року, розрахункову відомість №218 на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 за 2012 рік, розрахункову відомість №257 на виплату доплати до посадового окладу військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за 2012 рік, розрахункову відомість №257 на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 за 2012 рік, видатковий касовий ордер №255 від 10 жовтня 2012 року, розрахункову відомість №257 на виплату індексації за жовтень 2012 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , видатковий касовий ордер №255 від 10 жовтня 2012 року, заявку військової частини НОМЕР_1 від 26 жовтня 2012 року, касову книгу військової частини НОМЕР_1 за 2012 рік за період із 23 березня по 14 листопада 2012 року, касову книгу військової частини НОМЕР_1 за 2012 рік за період із 27 листопада 2012 року по 30 вересня 2013 року, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_11