Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/533/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст.183 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2022 року, якою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новостанкувате Добровеличківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 19 год. 00 хв. 16.07.2021 року, без визначення розміру застави,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.11. 2022 задоволено клопотання слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області погодженого з прокурором та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 15.00 год. 03.01.2023, з визначенням розміру заставив сумі 49620 гривень,
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що досудовим слідством ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушеннях проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, відбув реальне покарання у місцях позбавлення волі, наразі підозрюється у вчинені нового злочину в період іспитового строку, що свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, відтак наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 08.11.2022 та обрати відносно її підзахисного ОСОБА_7 міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, посилаючись на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, готовий сприяти слідству та прибувати на кожен виклик слідчого, прокурора та суду.

Заслухавши доповідача, підозрюваного, який підтримав подану апеляцію та не заперечував проти її розгляду за відсутності захисника, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З клопотання слідчого вбачається, що досудовим слідством здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003317 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2022.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисного корисливого злочину проти власності, а саме у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, про що 06.11.2022 йому повідомлено про підозру.
Обґрунтованість підозри підтверджується рапортами, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом допиту представника потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколами затримання та обшуку підозрюваного.
Як особа ОСОБА_7 раніше був 6 раз засуджений за вчинення ряду злочинів за які відбував покарання в тому числі і у місцях позбавлення волі.
Перевіркою матеріалів клопотання слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має вік 29 років, є інвалідом ІІІ групи, хворіє на епілепсію, має у власності будинок за місцем реєстрації, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень, офіційно не працевлаштований, проте за його не спростованих доводів працює неофіційно вантажником, проживає з жінкою без укладення шлюбу, тому наявність сталих соціальних зв`язків на час розгляду клопотання можна вважати доведеною.
Вказане свідчить, що ОСОБА_7 є матеріально не забезпеченою особою, тобто отримуваних ним статків не достатньо для належного забезпечення власних потреб та потреб його родини.
Таким чином, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження злочинної діяльності, навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом.
Також слідчий суддя врахував той факт, що ОСОБА_7 був засуджений вироком від 04.10.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а вже 05.11.2022 йому повідомлено підозру у вчиненні нового злочину, що беззаперечно доводить схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень проти власності та не бажання відмовитись від задоволення своїх потреб за рахунок крадіжок, грабежів.
Вище перелічені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , як особа раніше судима, санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до десяти років, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що призведе до затягування досудового розслідування, як наслідок неможливості проведення слідчих дій за його участю.
Доводи сторін у справі та їх позиція не надали підстав для можливості застосування особистого зобов`язання, оскільки обрання такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного; наявність не знятої та непогашеної судимості та загроза отримання реального строку тримання під вартою, не стала стримуючим фактором від вчинення ОСОБА_7 нового злочину.
Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_7 на поруки не встановлено.
Оскільки підозрюваний не вказав на можливість внесення застави, зазначаючи про відсутність накопичень, застава, як самостійний вид запобіжного заходу також не може бути застосована.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосовано до ОСОБА_7 .
Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачено ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання ОСОБА_7 його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу з метою уникнення покарання будь яким чином перешкоджати провадженню.

Зазначені обставини виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання наведеним вище ризикам.

Враховуючи вищезазначене доводи викладені адвокатом в апеляційній скарзі, як підстави на її думку для зміни підзахисному міри запобіжного заходу, спростовуються матеріалами справи, які свідчать про обґрунтованість висновків слідчого судді щодо необхідності обрання до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме тримання під вартою. Також колегією апеляційного суду враховується і те, що під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у його вчинені.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 194, 196 КПК України, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2022 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3