Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/49/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 січня 2023 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючої, маючого на утриманні матір похилого віку, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 35 днів, з 17 год. 10 хв. 10 січня 2023 року до 17 год. 00 хв. 13 лютого 2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 187 880 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 січня 2023 року, задоволено частково клопотання прокурора та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 35 днів, з 17 год. 10 хв. 10 січня 2023 року до 17 год. 00 хв. 13 лютого 2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 187 880 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що він 27.05.2020 року таємно викрав аеродромні плити ПАГ-14 в кількості 60 штуки, на загальну суму 585180грн.,чим завдав державі матеріальні збитки у великих розмірах.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що злочин, по якому ОСОБА_8 пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, повторним, умисним, корисливим. Посягає на суспільні інтереси - проти власності. ОСОБА_8 не вчинив дій, спрямованих на відшкодування шкоди. Підозрюваний тривалий час перебував в розшуку, більше двох років переховувався від органу досудового розслідування, продав житло, змінив місце роботи та проживання. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного характеризуються як заздалегідь сплановані, ретельно обдумані, мають ознаку повторності.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Свої вимоги обґрунтував тим, що жоден з ризиків, викладених у клопотанні не має під собою ніякого підгрунтя окрім припущень прокурора. Так, протягом всього строку так званого «перебування у розшуку» підозрюваний ОСОБА_8 , вів звичайний образ життя. Посилання Суду на вказані факти лише як на недбалість відповідних органі свідчить про упередженість Суду, продемонстровану в ході розгляду вказаного клопотання. Затриманий же ОСОБА_8 був за адресою проживання своєї матері, у якої мешкав протягом останнього року, за адресою, добре відомою співробітникам поліції, так як саме за цією адресою матері підозрюваного ОСОБА_8 , вручалась підозра останнього. За період перебування у так званому «розшуку» зі сторони підозрюваного ОСОБА_8 , не зважаючи на постійне перебування в межах населеного пункту, в якому вчинено «злочин» органом досудового розслідування не зафіксовано жодного факту спроб впливу на свідків або знищення/спотворення доказів. Крім того, Судом проігноровані доводи сторони захисту про необгрунтованість підозри, враховуючи той факт, що на момент вчинення «злочину» підозрюваний ОСОБА_8 , мав договір купівлі-продажу, відповідно до якого придбав плити ПАГ-14, крадіжку яких йому інкримінує орган досудового слідства. Судом проігноровано доводи захисту про те, що ОСОБА_8 , може бути жертвою шахрайських дій третіх осіб, які ввели його в оману продавши та отримавши кошти за плити, які їм насправді не належать.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, яка просила відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що в провадженні слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0001309 від 22.02.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13.10.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

04.11.2020 року досудове розслідування зупинено в зв`язку з розшуком підозрюваного.

13.11.2020 року та 08.12.2020 року досудове розслідування відновлено та зупинено.

10.01.2023 року досудове розслідування відновлено, підозрюваного ОСОБА_8 затримано.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який є умисним, повторним та корисливим за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Посягає на суспільні інтереси - проти власності. ОСОБА_8 не вчинив дій, спрямованих на відшкодування шкоди, тривалий час перебував в розшуку, більше двох років переховувався від органу досудового розслідування, продав житло, змінив місце роботи та проживання.

Також правильно врахував, що відсутність постійного місця роботи, зміна тимчасових місць проживання (м. Одеса та с. Грузьке) не співпадає з місцем проведення досудового розслідування і стане приводом для неявок до слідчого і в суд.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та положень ч.5 ст.182 КПК України та визначив розмір застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 187 880 грн.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що підозра та ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри підтверджується дослідженими доказами по справі, а ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із даним розміром застави, який на даний час не може бути зменшений.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою або зменшити на даний час розмір визначеної застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 січня 2023 року, якою задоволено частково клопотання прокурора та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 35 днів, з 17 год. 10 хв. 10 січня 2023 року до 17 год. 00 хв. 13 лютого 2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 187 880 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4