17 листопада 2022 року
Справа № 932/6901/22
Провадження № 1-кс/932/3343/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0002139 від 13.11.2022 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст.286 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на наступне майно: автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0002139 від 13.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2022 року близько 16.45 години в м.Дніпро на пр.Слобожанському, 114 водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 не впорався з керуванням та допустив зіткнення зі стоячими автомобілями «Renault» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , «Chevrolet» р.н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , «Renault» р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_9 .

При ДТП пасажир автомобіля «Chevrolet» р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелом нижньої щелепи з правої сторони.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0002139 від 13.11.2022 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України.

14.11.2022 року автомобіль «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано його до матеріалів кримінального провадження №0002139 від 14.11.2022 року і залишено на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів розташованого за адресом : м.Дніпро, вул.Курсанська,22.

За доводами клопотання слідчий вважає, що автомобіль відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, може містити на собі відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення. Окрім того, автомобіль має відповідні механічні пошкодження, тому його доцільно зберігати у незмінному вигляді для забезпечення можливості призначення і проведення відповідних експертиз.

Виходячи з цього, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий не з`явився. Надав заяву, відповідно до якої просив розглядати клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату та час засідання.

Неявка належним чином повідомлених учасників судового провадження не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні слідчого відділу поліції СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0002139 від 13.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2022 року близько 16.45 години в м.Дніпро на пр. Слобожанському, 114 водій ОСОБА_6 (т.м. НОМЕР_6 ), керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 не впорався з керуванням та допустив зіткнення зі стоячими автомобілями «Renault» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , «Chevrolet» р.н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , «Renault» р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_9 .

При ДТП пасажир автомобіля «Chevrolet» р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелом нижньої щелепи з правої сторони.

Правова кваліфікація даної події ч.1 ст.286 КК України.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту була обумовлена визнанням вищезазначеного майна речовими доказами, оскільки існує сукупність достатніх підстав вважати, що вилучене під час огляду майно, зберігає на собі сліди злочину, а відтак може мати доказове значення в кримінальному провадженні, відповідно до положень ст. 170 КПК України.

Завданням арешту зазначеного майна слідчий визначив запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

У той же час наведені докази, що були предметом перевірки слідчим суддею, свідчать про недоведеність стороною обвинувачення підстав за котрих вилучене майно необхідно арештувати.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статті Кримінального закону, які інкримінуються ОСОБА_6 дійсно не передбачають конфіскацію майна як додаткового виду покарання. Станом на момент розгляду клопотання не завершено проведення судових експертиз, тому в цьому кримінальному проваджені не встановлено розмір заподіяної шкоди. Слідчий суддя позбавлений можливості оцінити, яку шкоду заподіяно потерпілим та на підставі цього визначити ступінь втручання в права та інтереси ОСОБА_6 та визначити доцільність накладання арешту на майно. Також не встановлено ризиків того, що вказане майно може бути знищено чи відчужено.

Враховуючі наведені обставини, слідчий суддя вважає, що у разі накладення арешту на зазначене майно, не буде дотримана розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому у задоволенні клопотання слід відмовити повністю.

Таким чином, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання та накладення арешту на вилучене майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0002139 від 13.11.2022 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст.286 року, про арешт майна - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12