Справа № 308/2252/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/2252/19, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004170 від 29.12.2018 року про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, українки, громадянки України, не працюючої, незаміжньої, із середньо-спеціальною освітою, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2018 року близько 19 години 34 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи у кімнаті №1 Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування «Надання соціальних послуг» Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, що знаходиться за адресою м. Ужгород по вул. Грибоєдова, 20 в, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, нанесла потерпілому ОСОБА_6 , який перебував у горизонтальному положенні лежачи на спині, лівою рукою один удар кухонним ножем, який згідно висновку експерта №1/103 від 15.02.2019 року є інструментом господарсько-побутового призначення колюче-ріжучої дії та до категорії холодної зброї не відноситься, у ліву частину грудної клітини останнього.
Згідно до висновку судово-медичного експерта №38 від 12.02.2019 року вказані тілесні ушкодження у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникли внаслідок дії гостроколючих предметів по ударному механізму дії, якими міг бути клинок ножа при цьому потерпілому був нанесений один удар в життєво важливі органи з силою, достатньою для виникнення описаних тілесних ушкоджень.
Згідно даних медичної документації у гр. ОСОБА_6 виявлено: «Проникаюча колото - різана рана грудної клітки зліва з пошкодженням легені та серця. Пневмо - гемоторакс зліва. Гемоперикардіум. Шок середньої ступеня важкості.»
Згідно висновку експерта 38 від 12.02.2019 року на тілі гр. ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: Рубців в ділянці передньої поверхні грудної клітини зліва до середини від лівого соска, передньої поверхні грудної клітки зліва нижче соска, в проекції лівої реберної дуги та в ділянці спини зліва по лопатковій лінії в проекції 9-10 міжребіря.
Виникли вище вказані тілесні ушкодження внаслідок ударної дії гостроколючих предметів по ударному механізму дії, якими міг бути клинок ножа при цьому потерпілому був нанесений один удар в життєво важливі органи з силою, достатньою для виникнення описаних тілесних ушкоджень.
В момент отримання вище перерахованих тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 міг знаходитися як в вертикальному чи близькому до нього положенні так і в горизонтальному чи близькому до нього положенні.
По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час події, яка мала місце 29.12.2018 року і не суперечать обставинам справи.
Дані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю, щиро розкаялася. Зокрема зазначила, що зимою, приблизно три роки тому вона проживала з потерпілим у центрі безпритульних по АДРЕСА_2 , де в один із днів точної дати не памятає за спливом часу , між нею та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 висловлював в її адресу образливі слова , внаслідок чого вона не стрималась і нанесла ОСОБА_6 , який в той час лежав на кроваті, один удар кухонним ножем в область грудної клітини. Щиро кається у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що обвинувачена ОСОБА_3 є його співмешканка, вони спільно проживають близько 12 13 років. Приблизно три роки тому вони спільно проживали у центрі безпритульних по АДРЕСА_2 і в один із днів грудня місяця точної дати і години не памятає, перебуваючи в кімнаті між ними виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_3 , яка тримала в руках ніж, оскільки нарізала ковбасу, нанесла йому один удар кухонним ножем в область серця. Вказав, що в цей час він лежав на кроваті. Охоронник викликав швидку допомогу і поліцію . Зазначив, що він повністю пробачив ОСОБА_3 за її вчинок і вони продовжують спільно проживати.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачена, її захисник та потерпілий не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена і потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Окрім того, судом досліджені матеріали , які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 :

-паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , який видано 17 квітня 2018 року , орган, що видав 2110, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м. Ужгород Закарпатської області.

Відповідно, обвинувачена ОСОБА_3 є громадянкою України, досягнула віку кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , яке передбачено ч.1 ст.121 КК України, а відтак є суб`єктом кримінального правопорушення .
-згідно довідки про судимість № 14-29122018/21011, станом на 02.01.2019 року відомостей щодо обвинуваченої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей немає.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , яка вчинила кримінальне правопорушення , яке передбачене ч.1 ст. 121 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.
При призначенні обвинуваченій виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відповідно до статті 67 КК України відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КК України яке є тяжким кримінальним правопорушенням, вчинене умисно та особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює та суспільно-корисною працею не займається , перебуває під диспансерним наглядом Закарпатського обласного наркологічного диспансеру з 07.02.2006 року з діагнозом : розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю; та обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання на певний строк у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 121 КК України та можливість виправлення обвинуваченої без відбування нею призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до неї положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням їй обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень .
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід не обирався.

Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити їй покарання у вигляді (5) п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази по справі:
-Відеозапис ch02_0243, який записано на DVD диск, що був долучений, яка додаток до протоколу після вступу вироку у законну силу залишити зберігати при матеріалах справи
-3 змиви речовини бурого кольору схожу на кров, захисну процедурну маску з видними плямами бурого кольору та металевий предмет, зовні схожий на ніж з білою пластиковою ручкою, після набрання вироку законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 429,00 гривень за проведення судової експертизи.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1