Провадження №1-кс/369/1830/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0002553 від 15 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

21 жовтня 2022 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0002553 від 15 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 серпня 2022 року, близько о 18 годині, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вулиці Свято-Покровської в межах населеного пункту смт. Гостомель Бучанського району Київської області, в районі будинку №92 в смузі для руху в бік смт. Бородянка, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 10.4 ПДР України, згідно з яким «перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю», під час руху маючи намір здійснити перестроювання та поворот праворуч з подальшою зупинкою у відведеному для цього місці, не прийняв крайнє праве положення в межах своєї смуги руху, не переконався у відсутності попутних транспортних засобів які рухаються правіше позаду керованого автомобіля, яким може бути створена небезпека для руху та в безпечності свого маневру, здійснив поворот праворуч при цьому не надавши перевагу в русі моторолеру марки Хонда, без номерних знаків під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалася в попутному напрямку позаду автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів акроміального кінця правої ключиці, перелому ліктьового виростка правої ліктьової кістки, а також садна обличчя, верхніх кінцівок. Описані ушкодження утворилися від дії тупого/их предмету/ів, по давності можуть відповідати строку і обставинам вказаним в постанові, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21-го дня.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), д) та 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 належить громадянину ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Автомобіль ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він є об`єктом, який зберіг на собі час досудового розслідування.

Для здобуття доказів у кримінальному провадженні і встановлення обставин механізму ДТП булло проведено ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, який в подальшому має суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, у кримінальному провадженні проведені судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціалізацією «Дослідження механізму і обставин дорожньо-транспортних пригод» №СЕ-19/111-22/41165-ІТ від 13.10.2022, інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу» №СЕ-19/111-22/34233-ІТ від 05.09.2022, судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження» №СЕ-19/111-22/34234-ІТ від 05.10.2022.

Відповідно до проведених судових експертиз встановлено, що саме дії водія автомобіля ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 перебувають у причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Метою арешту є збереження вказаної речі як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

На підставі вище наведеного, прокурор просив слідчого суддю накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом тимчасового позбавлення його власника та інших осіб права відчуження цього майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, проте в клопотанні просив слідчого суддю здійснювати розгляд клопотання без його участі, врахувати підтримання ним вимог клопотання в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002553 від 15 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 серпня 2022 року, близько о 18 годині, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вулиці Свято-Покровської в межах населеного пункту смт. Гостомель Бучанського району Київської області, в районі будинку №92 в смузі для руху в бік смт. Бородянка, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 10.4 ПДР України, згідно з яким «перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю», під час руху маючи намір здійснити перестроювання та поворот праворуч з подальшою зупинкою у відведеному для цього місці, не прийняв крайнє праве положення в межах своєї смуги руху, не переконався у відсутності попутних транспортних засобів які рухаються правіше позаду керованого автомобіля, яким може бути створена небезпека для руху та в безпечності свого маневру, здійснив поворот праворуч при цьому не надавши перевагу в русі моторолеру марки Хонда, без номерних знаків під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалася в попутному напрямку позаду автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів акроміального кінця правої ключиці, перелому ліктьового виростка правої ліктьової кістки, а також садна обличчя, верхніх кінцівок. Описані ушкодження утворилися від дії тупого/их предмету/ів, по давності можуть відповідати строку і обставинам вказаним в постанові, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21-го дня.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), д) та 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 належить громадянину ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Автомобіль ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він є об`єктом, який зберіг на собі час досудового розслідування.

Для здобуття доказів у кримінальному провадженні і встановлення обставин механізму ДТП булло проведено ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, який в подальшому має суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, у кримінальному провадженні проведені судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціалізацією «Дослідження механізму і обставин дорожньо-транспортних пригод» №СЕ-19/111-22/41165-ІТ від 13.10.2022, інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу» №СЕ-19/111-22/34233-ІТ від 05.09.2022, судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження» №СЕ-19/111-22/34234-ІТ від 05.10.2022.

Відповідно до проведених судових експертиз встановлено, що саме дії водія автомобіля ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 перебувають у причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи вище викладене, та те що автомобіль марки ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, він є об`єктом, який зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час досудового розслідування, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, клопотання про арешт вказаного автомобіля слід задовольнити. При цьому слідчий суддя не вбачає за необхідне встановлювати додаткову заборону відчуження вказаного майна, оскільки накладення арешту на майно і передбачає заборону його відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21099, р.н. НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1