Справа № 202/2541/23
Провадження № 1-кс/202/1353/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , сурдоперекладача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, дистанційно - режимі відео конференції, клопотання прокурора Краматорського окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0001026 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, пенсіонер, інваліда 3 групи, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України на підставі ч.6 ст.199 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що 09.06.2021, приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов з велосипедом по вулиці Тухочевського в місті Краматорську, де зустрів навпроти будинку № 78 по вищезазначеній вулиці раніше йому невідому малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення зазначеного правопорушення, ОСОБА_4 застосовуючи фізичну силу, схопив за руки ОСОБА_8 та почав їх цілувати, обіймати руками останню. ОСОБА_8 злякавшись противоправних дій ОСОБА_4 , вирвалась та почала втікати від останнього по вулиці Тухачевського. ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, на велосипеді наздогнав ОСОБА_8 , та використовуючи фізичну перевагу над потерпілою, схопив її за руки, потягнув в кущі, розташовані на узбіччі вулиці Тухачевського та з метою подавлення волі до супротиву, повалив її на траву. ОСОБА_8 впала на траву сідницями та спиною, зачепившись обличчям об гілки в районі лівого ока, спричинивши собі множинні садна в лівій околоочної області, задньої поверхні грудної клітини, пліч і на сідницях, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.Далі ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 , підійшов до останньої, яка сиділа на траві на сідницях, проти волі останньої зняв з неї нижню білизну. Після цього ОСОБА_4 , оголивши свій статевий орган, почав силою намагатись руками розвести в сторони ноги потерпілої, щоб вчинити дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_4 , з причин що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки потерпіла ОСОБА_8 продовжила чинити активний опір, кричала, виривалась та за допомогою телефону, що був при ній повідомила знайомих про місце події та перебування.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст.152 КК України.

Прокурор посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, у зв`язку з чим до нього відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор зазначає, що при вирішенні питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: ризик переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З приводу ризику переховуватись від суду, то на думку сторони обвинувачення тяжкість покарання, що загрожує за найтяжчий злочин (позбавлення волі на строк від 10 до 15 років ) у разі визнання його винним підтверджують доводи сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, сторона обвинувачення звертає увагу суду на те, що обвинувачений мешкає в м. Краматорськ та з метою уникнення кримінальної відповідальності, користуючись тимчасовою окупацією окремих території Донецької та Луганської областей, у подальшому може змінити місце свого проживання шляхом виїзду на тимчасово окуповану територію. Також, обвинувачений ніде не працює, не має на утриманні інших осіб, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Разом із іншим, є наявний ризик чинити тиск на свідків, оскільки всі свідки даного кримінального правопорушення є сусідами та знайомими обвинуваченого.

Отже, враховуючи беззаперечне розуміння обвинуваченим суспільно-небезпечного характеру своїх дій, спосіб та місце вчинення злочину, наслідки, які настали, з урахуванням тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, дають підстави вважати що існує ризик, що перебуваючи на свободі останній буде переховуватись від суду.

На підставі викладеного, прокурор просить визначити обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав посилаючись на обґрунтованість ризиків та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні посилаючись на необґрунтованість ризиків та пояснив, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, тоді як судові засідання у кримінальному провадженні не проводяться з початку повномасштабної війни.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників судового розгляду клопотанням, перевіривши матеріали, якими воно обґрунтовується слідчий суддя прийшов до наступного.

У провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001026 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.

Розпорядженням Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області - Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Наказом Голови Краматорського міського суду Донецької області №13 від 08.03.2022, у зв`язку з загрозою життю і здоров`ю відвідувачів суду, працівників апарату та суддів Краматорського міського суду Донецької області, з метою забезпечення їх безпеки, збереження їх життя та здоров`я зупинено здійснення судочинства Краматорським міським судом Донецької області з 09.03.2022 до усунення вищезазначених обставин.

Між тим, приписами ч.9 та ч.10 ст.35 КПК України встановлено, що склад суду у кримінальному провадженні є незмінним, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. Після зміни складу суду розгляд кримінального провадження починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя Краматорським міським судом Донецької області, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 буде починатися спочатку у Індустріальному районному суді м.Дніпропетровська після визначення складу суду у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Станом на день розгляду даного клопотання склад суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 не визначено, підготовче судове засідання не призначено.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень» та п.5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» - судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України "Про державну таємницю".

Тому, судом було перевірено судові рішення щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001026 та встановлено, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2021 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами суду.

Статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений як п. 1 ч. 1 ст.177 КПК так і п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинення інших кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги, що обвинувачений зареєстрований у м. Краматорську та у зв`язку з веденням воєнного стану на території України і активними бойовими діями на Сході країни, в тому числі у місцевості, наближеній до місця проживання обвинуваченого, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Доводи захисника щодо необхідності зміни запобіжного заходу є необґрунтованими з огляду на те, що вони не спростовують вищенаведених обставин, а також не свідчать ані про відсутність, ані про недостатню вагомість встановлених щодо цього обвинуваченого ризиків, у зв`язку із чим суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

На підставі наведеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки останній довів обставини, які виправдовують обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на те, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК, суд, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.

Керуючись ст.ст.183, 193-194, 199, 371, 372, 615 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 20 квітня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді діє по 20.04.2023 року включно та підлягає негайному иконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1