Справа № 204/3031/23
Провадження № 1-кс/204/852/23
УХВАЛА
встановив:
В обґрунтування клопотання зазначено, що 18.02.2023 до ЧЧ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення працівника поліції Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про те, що 17.23 годині під час перетину блок-посту, який розташований на в`їзді в с.Шевченко, Донецької області зупинено транспортний засіб, марки «Renault» , моделі «Master» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, з явними ознаками знищення агрегатів. 18.02.2023 з 19.40 години до 20.20 години було проведено огляд місця події, у ході якого було оглянуто та вилучено транспортний засіб марки «Renault» , моделі «Master» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору з явними ознаками знищення агрегатів, а саме відсутність vin коду (номер шасі). Даний транспортний засіб знаходився під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , який під час огляду місця події скрився в невідомому напрямку. Документи на вищевказаний автомобіль у гр. ОСОБА_5 відсутні, у зв`язку з чим в порядку ст.164 КПК України, прийнято рішення про тимчасове вилучення майна, оскільки підшукані предмети пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. 19.02.2023 винесено постанову про визнання та залучено в якості речових доказів по справі, а саме автомобіль марки «Renault» , моделі «Master» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору з явними ознаками знищення агрегатів, а саме відсутність vin коду (номер шасі), оскільки данний автомобіль виступатиме по справі у якості доказів та має істотне значення, для встановлення обставин кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, вказаний транспортний засіб тимчасово вилучений та поміщений на стоянку розташовану за адресою: м.Покровськ, вул. Захисників України, 31б, оскільки авто відповідає критеріям зазначеним в п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення, а також у зв`язку з необхідністю проведення відповідних слідчих дій з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема проведення відповідних експертиз. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, з метою виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з арештом вказаного транспортного засобу будуть створені можливості для його реалізації, знищення або переховування, у зв`язку з чим, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна.
У зв`язку з неявкою учасників судового провадження у судове засідання, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Вивчивши подане клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Дослідивши надані матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту, враховуючи положення ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна задоволенню не підлягає, у зв`язку з відсутністю належних правових підстав та також, те що вказане клопотання є необґрунтованим та безпідставним. З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 110, 234, 235, 309, 369-372 КПК України, суд,-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1