Справа № 190/379/23
Провадження №1-кп/190/64/23
ЄРДР №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді Республіка Грузія, громадянина Грузії, освіта середня, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 29.03.2019 року Вінницьким районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки;

- 13.08.2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;

- 15.04.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки;

- 02.11.2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 08.07.2022 року Первомайським районним судом Харківської області за ст. 391, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 08 липня 2022 року Первомайським районним судом Харківської області до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2021року та остаточно, за сукупністю вироків, призначено ОСОБА_4 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі та відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122» належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, в період відбування покарання знову вчинив нове кримінальне правопорушення.

16 листопада 2022 року на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області та постанови начальника Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» від 16.11.2022 року ОСОБА_4 був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу на строк 1 місяць. Після звільнення з ПКТ своєї поведінки не змінив та знову продовжував порушувати режим утримання.

Так, 16 січня 2023 року о 9 год. 49 хв. у кімнаті для перегляду телепередач відділення соціально психологічної служби № 2 виконуючим обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_4 було запропоновано здійснити чергування, згідно графіка чергувань на січень місяць 2023 року, а саме: підмітання та миття підлоги у кімнаті для перегляду телепередач, але засуджений відмовився здійснювати чергування мотивуючи свою відмову не бажанням виконувати законні вимоги представників адміністрації. Засудженому ОСОБА_4 повторно було запропоновано здійснити чергування згідно графіка за січень та доведено вимоги ч. 3 ст. 107 КВК України, ч. 5 ст. 118 КВК України та ч. 2 розділу 3 ПВР УВП, але засуджений в черговий раз відмовився виконувати законні вимоги представників адміністрації. В подальшому засудженому було втрете запропоновано здійснити виконання покладеного на нього законодавством обов`язку по чергуванню згідно графіку на січень, але засуджений в черговий раз відмовився виконувати законні дії представників адміністрації. Засудженому ОСОБА_4 було запропоновано надати письмове пояснення, від чого він також відмовився, про що було складено відповідний акт.

В тім, засуджений ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим, одягнутим по сезону, нагодованим, згідно із встановленими нормами та забезпеченим всім необхідним для прибирання інвентарем, попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України виконати поставлену законну вимогу безпідставно відмовився у категоричній формі, не маючи на те належних підстав і до прибирання не приступив, тим самим порушив вимоги статті 107, частина 3, абзаци «1», «2», «3», «4» кримінально виконавчого кодексу України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України - як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання, була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

01 березня 2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Первомайського районного суду Харківської області від 08 липня 2022 року і остаточно призначити покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Строк покарання рахувати з дня винесення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у ній.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесено до категорії нетяжких злочинів, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розумів права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 березня 2023 року укладену між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред"явленому обвинувачені за ст. 391 КК України та призначити покарання ОДИН рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Первомайського районного суду Харківської області від 08 липня 2022 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків ДВА роки ОДИН місяць позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 10 квітня 2023 року.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1