Справа № 681/1210/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне матеріали кримінального провадження № 0001005 від 08.10.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_1 ), українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого

за ч.1 ст.286-1 КК України,-

встановив:

07.10.2022 року приблизно о 19:30 год. ОСОБА_6 керував мопедом марки «Viper», реєстраційний номер НОМЕР_1 з несправною гальмівною системою переднього колеса, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався зі швидкістю 35 км/год. по вул. Земнухова в напрямку вул. Кошового села Варварівка Шепетівського району Хмельницької області.

На ділянці вказаної дороги, яка розташована біля будинку № 34 обвинувачений не врахував дорожню обстановку, не переконався у безпечності зміни напрямку свого руху, а виявивши перешкоду для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували на проїжджій частині дороги, тим самим ОСОБА_6 допустив порушення пунктів 1.5., 1.7, 2.1(a), 2.3(6), 2.9 (а), 12.3, 31.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), які вимагають:

п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п.1.7. Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, зокрема як пішоходи.

п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 31.1 Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), котра сталася через порушення ОСОБА_6 вище перелічених положень ПДР зокрема пунктів 2.9 а), 12.3, 13.1, які перебували в прямому причинному зв`язку із настанням ДТП та її наслідками, а недотримання вимог пунктів 1.5., 1.7, 2.1, 2.3(б), 10.1, 12.1 - сприяло виникненню цих порушень, внаслідок чого потерпілі отримали такі тілесні ушкодження:

ОСОБА_4 - у вигляді закритого перелому нижньої щелепи зліва та скальпованої рани підборіддя зліва, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також садна лобної ділянки голови зліва, що за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості;

ОСОБА_5 - у вигляді подвійного перелому малогомілкової кістки лівої гомілки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину визнав повністю та пояснив, що у вищевказаний вище час та місці керував мопедом, попередньо вживши алкоголь. Була вже темна пора доби, він рухався зі швидкістю 30-35 км/год., та приблизно за 20 м побачив на проїзній частині дороги двох чоловіків, які йшли нерівною ходою у попутному напрямку, про те одразу не вжив заходів до зупинки мопеда, а вирішив здійснити об`їзд, та коли майже порівнявся, потерпілі змістились ліворуч на зустрічну смугу руху по якій він в цей час їхав, а тому змушений був різко загальмувати, внаслідок чого задню частину мопеда закинуло праворуч, яка й вдарила одного із потерпілих, котрі після цього обидва впали на дорогу та отримали тілесні ушкодження. В послідуючому ним повністю були сплачені кошти необхідні для лікування потерпілих, а також відшкодована моральна шкода.

Потерпілий ОСОБА_8 повідомив суду, що 07.10.2022 року він приїхав в с. Коханівка до свого брата ОСОБА_9 з яким вжили 0,5 л горілки, та після цього йшли нестійкою ходою разом по дорозі ближче до середини проїзної частини, при цьому він знаходився ліворуч, коли позаду почув звук різкого гальмування після чого відбувся удар мопедом в його ліву ногу, від чого став падати та потягнув за собою брата, котрий також впав на дорогу. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди він та брат зазнали згаданих вище тілесних ушкоджень, після чого лікувались, при цьому обвинувачений надавав всі необхідні для цього кошти, сплатив також моральну шкоду, стан здоров`я на теперішній час відновився, просив суворо не карати ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що після вживання з братом спиртного, вони обоє йшли по середині дороги. Пам`ятає, що впав на дорожнє покриття і втратив свідомість, до якої прийшов в лікарні. Кошти на лікування платив обвинувачений, який відшкодував для нього також моральну шкоду, стан здоров`я відновився, а тому просив обрати для ОСОБА_6 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Обоє потерпілих визнали, що вони як пішоходи також порушили Правила дорожнього руху, оскільки перед ДТП рухались не по узбіччі, а по середині проїзної частини нестійкою ходою, в темну пору доби були без світлоповертальних елементів.

24.02.2023 року потерпілі та обвинувачений подали суду угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою вину, у вчиненні інкримінованого йому злочині, щиро розкаявся в скоєному.

Сторони угоди погодились, що для обвинуваченого за ч.1 ст.286-1 КК України слід призначити покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Під час судового провадження потерпілі, обвинувачений та його захисник підтримали умови укладеної між ними угоди про примирення і просили суд затвердити її.

Прокурор заперечив можливість затвердження угоди про примирення із мотивів, що її сторонами узгоджено надто м`яке покарання, та на його думку ОСОБА_6 слід обрати покарання за ч.1 ст. 286-1 КК України у виді реального позбавлення волі.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд зазначає про таке.

Вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, а тому відповідно до ч.3 ст.469 КПК України по такій категорії кримінальних правопорушень допускається укладення між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Під час судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 цілком розуміють свої права, які зазначені у частинах 4, 5,7 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

При цьому суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зважаючи, що в діях обвинуваченого є кілька обставин, які пом`якшують його покарання, зокрема щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне повне відшкодування потерпілим завданої злочином шкоди, котрі істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також враховуючи дані про його особу, молодий вік, позитивну характеристику з місця проживання, передчасну смерть обох батьків, висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, суд погоджується з пропозицією сторін угоди про примирення щодо застосування до обвинуваченого положень ч.1 ст. 69 КК України та при призначенні покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст. 286-1 КК України, а саме у виді громадських робіт, яке на думку суду буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Таким чином, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним правилам призначення покарань передбачених Кримінальним Кодексом України.

У судовому засіданні не встановлено умов, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, за наявності яких угода не підлягає затвердженню.

Керуючись наведеним, ч.2 ст.373, статтями 374, 474, 475, ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити для нього покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 7550 ( сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 88 коп. процесуальних витрат пов`язаних із залученням у кримінальному провадженні експертів.

Речові докази: мопед марки «Viper», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_6 ..

Скасувати арешт накладений на зазначений мопед ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2022 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: