Справа № 357/8426/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000013 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гавронщина Макарівського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, оператор групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_3
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом у військовому званні «старший солдат», перебуваючи на посаді оператора групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, у порушення вимог ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 08 годині 00 хвилин 24.01.2022, в умовах особливого періоду, крім військового стану, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_1 , та до 09 години 00 хвилин 15.09.2022 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

15.09.2022, о 09 годині 00 хвилин, старший солдат ОСОБА_3 з`явився до органу досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 8.

Між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_6 24 листопада 2022 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 4 ст. 407 КК України як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині 2 ст. 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на чотири місяці.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 60КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання та визнає відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд також визнає як пом`якшуючі покарання обставини- наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд, враховуючи усі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, раніше не судимий, його відношення до вчиненого, вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та при призначенні покарання, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України за це кримінальне правопорушення, а саме: у виді чотирьох місяців арешту.
Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 24 листопада 2022 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту строком на чотири місяці, який відбувати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1