Ухвала

Іменем України

17 січня 2023 року

м. Київ

справа № 127/12657/22

провадження № 51-237 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 січня 2023 року про відмову у відкритті провадження,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 27 грудня 2022 року частково задоволено скаргу ОСОБА_4 , зобов`язано старшого слідчого дізнавача СД Відділу поліції № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 , якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000327 від 31 травня 2013 року, розглянути клопотання ОСОБА_4 в порядку статті 220 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) в триденний строк з дня отримання ухвали.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 убачається, що він не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду від 02 січня 2023 року.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов до висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частин 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Так, касаційна скарга засудженого адресована до Верховного Суду України, тоді як, відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Крім того, ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі посилається на рішення Конституційно Суду України та постанову Великої Палати Верховного Суду, однак не наводить належні доводи у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість рішення апеляційного суду та конкретних порушень вимог закону, які, на його думку, було допущено апеляційним судом.

Отже, у касаційній скарзі ОСОБА_4 має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 січня 2023 року про відмову у відкритті провадження залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3