Справа № 452/2250/22
УХВАЛА
про продовження строку дії запобіжного заходу

08 грудня 2022 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 07.12.2021 за №0000573 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України
в с т а н о в и в:
На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження.
До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки даний строк спливає 16.12.2022 року, проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин закінчити неможливо, а заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились.
Обвинувачений проти продовження строку тримання його під вартою заперечив просив змінити щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, або зменшити розмір визначеної йому застави.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечили проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, підтримали заявлене обвинуваченим клопотання про зменшення розміру застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 22.06.2022 року про застосування запобіжного заходу, вважали за можливе зменшити обвинуваченому розмір застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прокурор заперечив проти зазначеного клопотання сторони захисту посилаючись на його необгрунтованість.
Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити тримання ОСОБА_4 під вартою виходячи з такого.
За матеріалами справи ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні трьох епізодів тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи питання продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому дій, та можливість впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що ці особи на даний час у судовому засіданні не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема продовжувати дії з наркотичними засобами, оскільки обвинувачується у вчиненні кількох епізодів злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин що разом з тим у сукупності вказує про доцільність продовження запобіжного заходу.

Крім того, при вирішенні зазначеного питання суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, зокрема за ч. 2 ст. 307 КК України( тільки у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна), характеризуючі дані про його особу (його вік, відсутність сім`ї та утриманців, власного житла те, що ОСОБА_4 на час взяття його під варту офіційно працевлаштований не був, а отже не мав стабільного та законного джерела доходу, у справі відсутні дані про те, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню ним у місці попереднього ув`язнення).
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом, - по 6 лютого 2023 року.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки стороною захисту не надано жодних доказів, які дозволили б суду оцінити майновий стан обвинуваченого чи його близьких родичів, а також не доведено, що ризики які існували на час визначення розміру застави зменшились.

Керуючись ст. ст. 27, 176-178, 183, 197, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на 60 днів до «6» лютого 2023 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя