Справа № 697/523/23
Провадження № 1-кс/697/103/2023
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2023 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , уповноваженої здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000036 від 10.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України клопотання про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

13.03.2023 уповноважена здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно. Як обґрунтування даного клопотання зазначено, що 10.03.2023 близько 12 год. 29 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на автомобілі марки Mercedes-Benz E 320, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Канів по вул. Олега Кошового, 2, Черкаського району, Черкаської області, був зупинений працівниками поліції ВП №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, в ході перевірки пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки.

За даним фактом сектором дізнання відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 10.03.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У ході проведення 10.03.2023 огляду місця події за адресою: вул. Енергетиків, 86 м. Канів, Черкаський район Черкаська область, на автомобільній стоянці поблизу відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, виявлено транспортний засіб марки Mercedes-Benz E 320, в кузові червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено до відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, та на багажнику автомобіля виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , яке було поміщено до експертного пакету №PSP1128209 та також вилучено до відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Відібравши пояснення в гр. ОСОБА_4 встановлено, що останній має у користуванні автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е 320, д.н.з. НОМЕР_1 , який він придбав у квітні чи травні 2022 року, точної дати вказати не може в Харківській області у чоловіка, даних якого не пам`ятає. Продавець передав своє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_2 , та після чого вони не бачились. ОСОБА_4 не перереєстровував автомобіль на власне ім`я. Після чого, 10.03.2023, близько 12 години ОСОБА_4 рухався на вказаному автомобілі в м. Канів, по вул. Олега Кошового, поблизу кафе «Сніжинка», де його було зупинено працівниками поліції ВП №1 Черкаського РУП, та в ході перевірки було виявлено, що свідоцтво про реєстрацію має ознаки підробки. Після чого дізнавач провів огляд місця події в присутності двох понятих та вилучив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та автомобіль до відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області.

Зазначені вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки, вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Просить наклати арешт на майно виявлене та вилучене під час огляду місця події 10.03.2023.

У судовому засіданні уповноважена здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі.

Користувач майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, не заперечує щодо накладення арешту на автомобіль.

Вислухавши доводи уповноваженої здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків, дослідивши документи клопотання, якими його обґрунтовано, проаналізувавши підстави, з яких сектор дізнання ставить питання про накладення арешту, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 10.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (а.с.5).

Згідно протоколу огляду місця події від 10.03.2023 (а.с.6-7) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобільній стоянці поблизу відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, виявлено транспортний засіб марки Mercedes-Benz E 320 в кузові червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено до відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, та на багажнику автомобіля виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , яке було поміщено до експертного пакету №PSP1128209 та також вилучено до відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Постановою уповноваженої здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків сектору дізнання відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_3 в Черкаській області від 10.03.2023 транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Е 320 в кузові червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000036, які відповідають критеріям, зазначеним у п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Відповідно до ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

В статті 167 КПК України зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Статтею 168 КПК України передбачений порядок тимчасового вилучення майна. Тобто, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 КПК. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Згідно ст. 169 КПК, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, які відповідають критеріям речових доказів, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

Таким чином, такої підстави для повернення клопотання про арешт майна чи відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК України не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів, ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт. Отже, сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для нерозгляду клопотання про арешт або відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту, а сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.

Зазначені у клопотанні речі, на які уповноважена здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків сектору дізнання просить накласти арешт, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто вони відповідають критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тому СД ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області обґрунтовано просить накласти арешт на вказане майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання про необхідність накладення арешту на вказане майно, враховуючи наведені вище обставини, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 100, 117, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання уповноваженої здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000036 від 10.03.203 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Е 320, в кузові червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем та розпорядником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Залишити транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Е 320 в кузові червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 для зберігання на території відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області по вул. Енергетиків, 86, в. м. Каневі, Черкаського району, Черкаської області.

Визнати місцем зберігання вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 кімнату зберігання речових доказів відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1