Єдиний унікальний номер справи № 201/5875/20
Номер провадження № 1-кп/201/330/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 11 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001224 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-18.02.2020 року Малиновським районним судом міста Одеси, за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді штрафу у сумі 850 гривень;

-25.06.2020 року Амур-Нижньодніпровський районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців та штрафу у розмірі 850 гривень, який необхідно виконувати самостійно;

-30.06.2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців та штрафу в розмірі 850 гривень, який необхідно виконувати самостійно;

-04.08.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці та штрафу у розмірі 850 гривень, який необхідно виконувати самостійно;

-30.09.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці та штрафу у розмірі 850 гривень, який необхідно виконувати самостійно;

-18.02.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні торгівельного центру ПрАТ «Нова Лінія» ТЦ «Нова Лінія», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Стартова, 9А, де на торгівельному стелажі побачив змішувач для кухні «Ancona», який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на вчинення повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, взяв зі стелажа змішувач для кухні «Ancona», вартістю 861 гривня 75 копійок, який сховав до свого рюкзака.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 не розрахувавшись за вищевказаний товар, перетнув касову зону ТЦ «Нова Лінія», але на виході з приміщення магазину був зупинений співробітниками охорони магазину ПрАТ «Нова Лінія», у зв`язку з чим, не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, оскільки виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що 10 червня 2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин він перебуваючи в ТЦ «Нова Лінія», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Стартова, 9А, на торгівельному стелажі побачив змішувач для кухні, який вирішив викрасти. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він сховав змішувач для кухні до свого рюкзака. Далі, він пройшов касову зону магазину, не розрахувавшись за цей товар і на виході з торгівельного центру був зупинений охоронцями магазину, які викликали працівників поліції. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість майна, яке він намагався викрав. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_4 діянь і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний корисливий злочин.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідків, враховує особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, наведену вище, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Судом встановлено, що після постановлення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2020 року і до відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Втім, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 до покарання у вигляді шести місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутої частини покарання у виді штрафу за вирком Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2020 року, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді 6 місяців арешту та штрафу у розмірі 850 гривень. Покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень виконувати самостійно.

Отже, за таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України відсутні.

Разом з тим судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 18 лютого 2022 року Суворовським районним судом м. Одеси постановлено вирок та останнього засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки.

Таким чином, після постановлення вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначеного у даному вироку кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2022 року.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі і запобіжні заходи, не застосовувалися, а тому суд вважає за необхідне початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 27.12.2022 року.

Водночас, судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.10.2021 року відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», та відповідно до довідки про затримання в порядку виконання зазначеного судового рішення останній був затриманий 22.10.2021 року.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2022 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, який набрав чинності, при цьому, застосований до останнього в межах цього кримінального провадження запобіжний захід залишено без змін.

Отже, призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання, тобто з 22.10.2021 року по 27.12.2022 року включно.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування судовим експертом ОСОБА_5 проведено судово-товарознавчу експертизу, та відповідно до звіту про фактичні затрати на проведення цієї експертизи вартість виконаних робіт склала 300 гривень.

Водночас, виходячи з того, що вищезазначений експерт не є експертом державної установи, судові витрати на проведення вказаної експертизи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України не можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-змішувач для кухні «Ancona», який відповідно до розписки переданий на зберігання інспектору СБ ТЦ «Нова Лінія» ОСОБА_6 необхідно повернути ПрАТ «Нова Лінія», як власнику вказаного майна;

-довідку щодо вартості викраденого товару - змішувача для кухні «Ancona» у кількості 1 одиниці, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0001224 зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 27 грудня 2022 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 22.10.2021 року по 27.12.2022 року включно.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження не застосовувався.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-змішувач для кухні «Ancona», який відповідно до розписки переданий на зберігання інспектору СБ ТЦ «Нова Лінія» ОСОБА_6 необхідно повернути ПрАТ «Нова Лінія», як власнику вказаного майна;

- довідку щодо вартості викраденого товару - змішувача для кухні «Ancona» у кількості 1 одиниці, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0001224 зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1