279/1327/22
1-кс/279/457/22
У Х В А Л А

09 травня 2022 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000158 від 23.03.2022 року за ст.286 ч.1 КК України про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник як власник арештованого майна звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.03.2022 року на автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений у гр. ОСОБА_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , у виді заборони розпоряджатися вказаним майном.

Вважає, що потреба в арешті відпала.

Просив накладений арешт скасувати.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду в судове засідання не прибули, що не перешкоджає судовому розгляду.

Представник заявника подав заяву про підтримання вимоги.

Слідчий проти скасування арешту не заперечив, подавши письмову заяву.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:

Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.

Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.

Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)

Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 23.03.2022 року здійснюється кримінальне провадження №0000158 від за ст.286 ч.1 КК України. 23.03.2022 року під час проведення огляду було вилучено, а в подальшому ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.03.2022 року накладено арешт на належний ОСОБА_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4

Слідчим не доведено необхідність та доцільність подальшого збереження арешту.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що потреба у застосуванні арешту майна відпала, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Арешт на автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений у гр. ОСОБА_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.03.2022 року, скасувати.

Копію ухвали направити слідчому, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1