Справа № 344/4316/22
Провадження № 1-кс/344/1937/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000636 від 20.12.2021 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 20.12.2021 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 19.12.2021 в після обідній період часу ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з метою розпивання алкогольних напоїв прийшли у гості до свого товариша, а саме ОСОБА_8 який проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, близько 18 год в ході розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , скоїла зґвалтування ОСОБА_8 , а саме в момент коли ОСОБА_6 утримував потерпілого, вчинила дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням у тіло ОСОБА_8 із використанням скляних та пластикових пляшок. Указані насильницькі дії ОСОБА_7 знімав на відеокамеру мобільного телефону ОСОБА_4 .

Цього ж дня, близько 18 год ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку по місцю проживання ОСОБА_8 , вступив у словесний конфлікт та сварку із останнім.

Під час конфлікту ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з особистих мотивів та мети, вирішив умисно протиправно заподіяти смерть ОСОБА_8 , тобто вчинити вбивство.

При цьому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з особистих мотивів та мети, став наносити серію ударів кулаками рук в область голови та тулуба ОСОБА_8 , від яких останній впав на підлогу. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 взяв до рук дерев`яну палицю, якою наніс серію цілеспрямованих ударів в життєво-важливі ділянки тіла та голову ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом основ та склепіння черепа, крововиливом під м`яку мозкову оболонку, набряком та набуханням головного мозку від яких потерпілий помер на місці події.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області, жителька АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, з погашеною судимістю.

20 грудня 2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

22 грудня 2021 року Івано-Франківським міським судом ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14 лютого 2022 Івано-Франківським міським судом строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 20.04.2022 року.

14 лютого 2022 Івано-Франківським міським судом строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено на 60 днів, тобто до 14.04.2022 року.

14 квітня 2022 року закінчується чотирьох місячний строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно виконати наступне: завершити проведення трьох призначених амбулаторних судово-психіатричних експертиз, молекулярно-генетичних експертиз знарядь вчинення злочинів та судово-портретних експертиз по файлах відеозаписів зі змістом сексуального насильства, виявлених на телефоні ОСОБА_4 , скласти обвинувальний акт, однак виконання вказаних слідчих дій потребує додаткового часу.

Обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи раніше є те, що речові докази у даному кримінальному провадженні надсилаються на проведення різного роду судових експертиз почергово, що унеможливлює їх проведення у двох місячний термін досудового розслідування.

Вказані висновки експертів, які необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, матимуть важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, вливатимуть на кваліфікацію дій підозрюваних та будуть важливе мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється

ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Враховуючи зазначене, слідчим подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник просила обрати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрювана підтримала думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй злочину.

В той же час 14.04.2022 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_4 до вказаного злочину, її роль та участь у ньому, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що на даний час відсутні підстави для зміни чи скасування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останньої під вартою закінчується 14.04.2022 р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 10 червня 2022 року включно.

На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який поєднаний з насильством, докази на підтвердження чого містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя на даному етапі не вбачає підстав для визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Запропонований захисником підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на думку слідчого судді, на даному етапі не зможе запобігти встановленим ризикам.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, до 10 червня 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1