ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1491/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/190/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 травня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Здолбунів, Здолбунівського району, Рівненської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено їй за цією статтею покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково, стягнуто на її користь з ОСОБА_9 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Згідно вироку 12 листопада 2020 року близько 13 год. 30 хв. у ОСОБА_9 , яка перебувала у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 34, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту із ОСОБА_10 , виник умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, 12 листопада 2020 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_9 , яка перебувала у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 34, а саме на сходовій клітці між першим та другим поверхом, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_10 , умисно нанесла останній один удар правою ногою в ділянку гомілки правої ноги ОСОБА_10 .

У результаті злочинних дій ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця правої гомілки, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 травня 2022 року скасувати, та закрити кримінальне провадження. Свої вимоги мотивує тим, що своєї вини в інкримінованому порушенні ОСОБА_9 не визнає, вважає вирок суду таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, в обвинуваченнях допущено грубі процесуальні порушення. Зазначає, що повідомлення про підозру було складено, підписано та вручено особою, яка на момент його складання тимчасово виконувала обов`язки дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_11 , а тому дане повідомлення про підозру та його вручення є незаконним, оскільки відповідно до ст. 277 КПК України має складатися прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Вказує на те, що обвинувальний акт теж був складений та підписаний особою, яка на момент його складання займала невстановлену посаду та тимчасово виконувала обов`язки дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, а тому даний обвинувальний акт складений з грубим порушенням ч.1 та ч.3 ст. 291 КПК України, а тому не може бути підставою для притягнення до кримінальної відповідальності. Посилається на те, що пам`ятку про права потерпілого, яка долучена до повідомлення про підозру від 22.01.2021 року і того ж дня вручено було вже дізнавачем сектору дізнання ОДР Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 , що ставить під сумнів її процесуальну дієздатність. Також звертає увагу суду на те, що цивільній позов пред`явлений на стадії судового розгляду, а заявлена моральна шкода спричинена потерпілій - як перенесений фізичний біль, що заперечується нею ж самою (відмова від медичної допомоги) та свідками, так як вона сама без будь якої допомоги самостійно рухалась по сходах. Також зазначає, що покази потерпілої та свідка відрізняються, так як на фотографіях слідчого експерименту вбачається, що вони показують різні місця удару. Також, захисник вважає висновок експертизи неналежним доказом, так як потерпіла надала неправдиву інформацію, вказавши експерту, що обвинувачена тягнула її за волосся, однак цю інформацію заперечив свідок.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 травня 2022 року без змін.

В судові засідання апеляційного суду, які були призначені на 03 серпня 2022 року, 07 вересня 2022 року, 26 вересня 2022 року і 03 жовтня 2022 року обвинувачена не з`явилась, хоча була повідомлена про час і місце апеляційного розгляду. Також, обвинувачена не подавала до апеляційного суду заяв чи клопотань і повідомлень про причини своєї неявки. Від захисника обвинуваченої надійшли клопотання про відкладення судового засідання 03 серпня 2022 року у зв`язку з перебуванням обвинуваченої на відпочинку, і судового засідання 07 вересня 2022 року у зв`язку з перебуванням обвинуваченої на амбулаторному лікуванні з приводу гострого респіраторного захворювання з 05 вересня 2022 року, про що надано копію медичної довідки. В наступні судові засідання 26 вересня 2022 року і 03 жовтня 2022 року обвинувачена не з`явилась і апеляційному суду не було надано жодних доказів поважності причин її неявки, а тому апеляційна скарга захисника з дотриманням вимог ч.4 ст.401, ч.3 ст.404 КПК України розглянута без участі обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника, яка підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав і просила вирок скасувати та закрити кримінальне провадження, думку прокурора і представника потерпілої, які заперечили проти доводів сторони захисту і просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки про доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій за ч.1 ст.125 КК України, судом першої інстанції зроблені на підставі детально досліджених в судовому засіданні та оцінених у вироку доказів.

Так, з показань обвинуваченої в суді першої інстанції видно, що вона не заперечує того, що була присутня 12 листопада 2020 року близько 13:00 13:30 год. в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду, а саме спускалася вниз по сходах в той час коли по них піднімалася ОСОБА_10 , за якою йшов її адвокат ОСОБА_13 .

Заперечення обвинуваченої про те, що вона не наносила удару потерпілій суд першої інстанції обґрунтовано відхилив як такі, що спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_10 підтверджується, що 12 листопада 2020 року в період часу 13:00-13:30 год. в Тернопільському міськрайонному суді на сходах між першим та другим поверхами обвинувачена ОСОБА_9 нанесла їй удар правою ногою в нижню передню частину її ноги. Внаслідок цього у неї утворилися набряк та синець на нозі.

Факт нанесення обвинуваченою удару за повідомлених потерпілою обставин повністю підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , який також зазначив, що піднімався по сходовій клітці між першим та другим поверхом за потерпілою ОСОБА_10 і коли вона зрівнялася з обвинуваченою ОСОБА_9 , остання завдала їй удар у праву ногу. Тоді він запитав обвинувачену навіщо вона це зробила, проте відповіді не отримав. Відразу після події потерпіла повідомляла про те, що її болить нога.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги показання потерпілої та свідка, оскільки вони об`єктивно узгоджуються між собою в окремих деталях та за хронологією подій, що свідчить про їх послідовність.

Крім того, показання потерпілої та свідка підтверджуються даними інших досліджених судом доказів і встановленими в ході судового розгляду обставинами провадження.

Так, показання потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_13 були перевірені і знайшли своє підтвердження під час проведення з їх участю слідчих експериментів 15 грудня 2020 року та 12 січня 2022 року, відповідно, в ході яких потерпіла і свідок кожен окремо розповіли та продемонстрували обставини завдання обвинуваченою удару потерпілій.

Доводи апеляційної скарги, що в ході слідчих експериментів потерпіла і свідок вказували на різну локалізацію ударів, спростовуються даними протоколів цих слідчих дій і доданими до них таблиць фотоілюстрацій (а.к.п.74,77).

Показання потерпілої і свідка ОСОБА_13 та результати слідчих експериментів з їх участю підтверджуються об`єктивними даними висновку експерта від 19 листопада 2020 року № 1045, згідно якого, при судово-медичній експертизі у потерпілої ОСОБА_10 виявлено легке тілесне ушкодження - синець правої гомілки, який утворився від дії тупого предмета приблизно за 4-6 діб до обстеження потерпілої, тобто міг утворитися 12 листопада 2020 року за повідомлених потерпілою обставин.

Як вбачається з матеріалів провадження показання потерпілої та свідка, є послідовними і не мають суперечностей по обставинах заподіяння легкого тілесного ушкодження, а також повністю узгоджуються з об`єктивними даними судово-медичної експертизи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції належним чином дослідив усі обставини кримінального провадження, правильно оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості та дійшов до обґрунтованого висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України доведена поза розумним сумнівом.

Будь-яких фактичних даних, які би давали підстави сумніватися в достовірності зазначених у вироку доказів винуватості ОСОБА_9 в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про суперечності в показаннях потерпілої та свідка щодо інший дій обвинуваченої, зокрема що вона тягнула потерпілу за волосся, не впливають на висновки про доведеність вини ОСОБА_9 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження шляхом нанесення удару ногою.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дав правильну оцінку показанням обвинуваченої, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи і спростовуються встановленими в судовому засіданні та наведеними у вироку обставинами, які підтверджуються сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказів, а саме - показань потерпілої та свідка, результатів слідчих експериментів і висновком експертизи.

Доводи апеляційної скарги про проведення процесуальних дій та складання у кримінальному провадженні процесуальних документів не уповноваженою особою є безпідставні, так як відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з наказу № 15 о/с від 14.01.2021 року, по особовому складу, згідно якого виконання обов`язків за посадою дізнавача сектору дізнання Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області покладено на лейтенанта поліції ОСОБА_14 , інспектора сектору дізнання органу досудового розслідування Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 14 січня 2021 року (а.к.п. 107).

Таким чином, ОСОБА_15 на законних підставах виконувала обов`язки дізнавача сектору дізнання Тернопільського районного управління поліції відповідно до наказу № 15 о/с від 14.01.2021, який виданий відповідно до вимог ст.69 Закону України «Про національну поліцію» та ст.33 КЗпП України, які з урахуванням приписів ч.1 ст.2 КПК України також є частиною кримінального процесуального законодавства.

Проведені у цьому кримінальному провадженні процесуальні дії повністю відповідають вимогам кримінального процесуального закону і не мають наслідку істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині не можуть бути підставою для визнання недопустимими усіх здобутих в ході досудового розслідування доказів.

Доводи апеляційної скарги про неправильність вирішення цивільного позову колегія суддів вважає безпідставними, оскільки цивільний позов було подано до Тернопільського міськрайонного суду 24 лютого 2021 року, тобто до початку судового розгляду, який було призначено на цей день. Крім того, форма та зміст позовної заяви потерпілої в повній мірі відповідають вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Факт спричинення моральної шкоди повністю доведений у судовому засіданні, а стягнутий із обвинуваченої розмір відшкодування шляхом часткового задоволення цивільного позову відповідає встановленим в ході судового розгляду обставинам щодо спричинення фізичного болю потерпілій, перенесеним нею душевним стражданням, пережитому стресу і узгоджується із засадами розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів спричинення фізичного болю потерпілій не відповідають фактичним обставинам справи, а обґрунтовані виключно тим, що потерпіла ОСОБА_10 не звернулась за медичною допомогою після заподіяння їй удару, могла самостійно рухатися і приймати участь в судовому засіданні, що жодним чином не спростовує перенесення нею фізичного болю від удару.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не виявлено.

Покарання обвинуваченій призначено в межах санкції інкримінованої статті з урахуванням вимог ст.65 КК України і в апеляційній скарзі його вид і розмір не оспорюється.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку і закриття провадження, як про це порушується питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.404-419, 426 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 травня 2022 року відносно ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді