Справа №592/4059/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/68/22 Суддя-доповідач - Філонова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2022 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Ковпакіського районного суду м. Суми від 11 червня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2019 року за ч.1,2 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці; 2) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2020 року за ч.2 ст.186, ст.69, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 червня 2020 року ОСОБА_7 визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 4 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за який ОСОБА_7 засуджений цим вироком та засуджений вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2020 року до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 4 місяця. Початок строку відбуття покарання визначено рахувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 11 березня 2020 року близько 11 год. 49хв., перебуваючи в магазині ТОВ «АТБ-маркет», що розташований в м. Суми вул..Новорічна, 8, таємно викрав упаковку кави «Якобс Монарх», вагою 400гр. вартістю 309,20грн., що належала потерпілому ТОВ «АТБ-маркет», чим скоїв кримінальне правопорушення крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є «вчинення повторно», передбачене ч.2 ст.185 КК України

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій порушує питання про скасування вироку суду та ухвалення нового вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, яким прокурор просить ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2020 року остаточно призначити ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 5 місяців.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи вирок в частині встановлення фактичних обставин справи, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме, у незастосуванні судом закону, що підлягає застосуванню. При цьому, прокурор зазначає, що за оскаржуваним вироком ОСОБА_7 вчинив злочин 11 березня 2020 року, тобто після постановлення відносно нього попереднього вироку Зарічного районного суду від 13 лютого 2020 року. За таких обставин, при призначенні ОСОБА_7 покарання слід застосовувати вимоги ч.1 ст.71 КК України, а не положення ч.4 ст.70 КК України, згідно з яким визначено остаточне покарання.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, думку прокурора на часткову підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 який не заперечує щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним,обґрунтованим та мотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних по справі доказах та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані судом правильно. Аналізуючи доводи прокурора в частині призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає їх обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до положень п.п.1 п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у змісті вироку суду у резолютивній зазначається, зокрема, покарання, призначене по обвинуваченню, що визнане судом доведеним, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Питання про призначення покарання за сукупністю злочинів виникає у тих випадках, коли злочинна діяльність особи проявляється у вчиненні одного або декількох діянь, які кваліфікуються за двома або більше кримінально-правовими нормами Особливої частини КК, до засудження за будь-який з них.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст.70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку.

Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується ж у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону України про кримінальну відповідальність є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Однак, при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 судом першої інстанції зазначене не було враховано, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13 лютого 2020 року попереднім вироком Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки (а.м.к.п.28).

Після ухвалення цього вироку, а саме, 11 березня 2020 року ОСОБА_7 вчинив злочин у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.185 КК України, за скоєння якого вироком від 11 червня 2020 року йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 4 місяці.

При цьому, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 передбачено, що за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Враховуючи вищевикладене, у даному випадку остаточне покарання ОСОБА_7 необхідно визначати за сукупністю. Вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Однак, з оскаржуваного вироку суду вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції не врахував наведені обставини та не застосував положення ч.1 ст.71 КК України та помилково призначив покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Положення п.4 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Згідно з вироком ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне провадження чи суворіше покарання або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представника.

За таких обставин, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині, задовольнивши, таким чином, вимоги апеляційної скарги прокурора.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного йому судом першої інстанції покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки 4 місяці і не бере до уваги доводи апеляційної скарги прокурора щодо призначення ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України більш м`якого покарання, ніж визначив суд, у виді обмеження волі на строк 2 роки, оскільки такі вимоги жодним чином не вмотивовані.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне визначити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки 4 місяці та на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2020 року, остаточно призначивши до відбуття покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 5 місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 420, 421 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку із допущеним неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 4 місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2020 року, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 5 місяців.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили негайно і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4