Справа №522/9335/22
Провадження №1-кс/522/4555/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000783 від 23.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно.
Учасники процесу:
Прокурор - ОСОБА_3 ,
Представник власника майна - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи таким.
22.07.2022 року в м. Одесі, в Приморському районі, по вул. Канатна, біля будинку № 55, водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Toyota Previa, р.н. НОМЕР_1 , під час паркування заднім ходом здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 27 років в результаті чого потерпілу було госпіталізовано до КНП "МКЛ 11" ОМР, з діагнозом пошкодження зв`язок правого ступневого суглобу.

22.07.2022 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль Toyota Previa, р.н. НОМЕР_1 , який в наступному був поміщений на закритій території, за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, б. 55.

23.07.2022 року автомобіль Toyota Previa, р.н. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Автомобіль Toyota Previa, р.н. НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.06.2020, належить: ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином автомобіль Toyota Previa, р.н. НОМЕР_1 , є тимчасово вилученим майном, яке необхідно дослідити шляхом проведення авто-технічної та транспортно-трасологічної експертиз.

Дані речі, згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення для кримінального провадження.
Під час судового засідання прокурор просив накласти арешт на вилучене майно, так як воно є доказом вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КПК України.
Представник власника майна заперечив проти накладення арешту, просив відмовити у задоволенні клопотання так як транспортний засіб не є речовим доказом, оскільки наїзд на потерпілу був здійснений колесом автомобіля, жодних пошкоджень на транспортному засобі, які б могли бути зафіксовані під час проведення експертизи немає, а вилучення автомобілю під час воєнного стану буде суттєво порушувати право особи на власність.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Уданому випадку слідчий суддя погоджується із думкою адвоката, що за викладених обставин ДТП, на транспортному засобі не зафіксовані сліди кримінального правопорушення а тому такий автомобіль не відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України. Застосування заходу забезпечення кримінального провадження повинно відповідати потребам кримінального провадження і виправдовувати такий ступінь втручання у права особи. За викладених у клопотанні обставин, слідчий суддя не може погодитися із позицією сторони обвинувачення, що транспортний засіб має якесь важливе значення речових доказів, та, що у разі незастосування арешту на майно можуть бути втрачені речові докази. При цьому слідчий суддя враховує негативні наслідки вилучення транспортного засобу із володіння особи, в умовах військової агресії російської федерації.
З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про накладення арешту варто відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000783 від 23.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно залишити без задоволення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_8
11.08.2022