ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2022 Справа №607/4198/22

Номер провадження 1-кп/607/1084/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000118 від 17 червня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працює директором ТОВ «Юроссервіс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

За ОСОБА_3 з 2014 року зареєстровано право власності і розпочато використання земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1055 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка сформована за рахунок земель сільськогосподарського призначення.
У подальшому, упродовж 2014 року, на підставі відповідних заяв ОСОБА_3 із земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1055 при її поділі сформовано п`ять нових земельних ділянок без зміни їх цільового призначення - з кадастровими номерами :01:001:3352, площею 0,3431 га, :01:001:3353, площею 0,2000 га, :01:001:3354, площею 0,3283 га, :01:001:3355, площею 0,3286 га та :01:001:3356, площею 0,3000 га.

Надалі, наприкінці 2014 року на підставі відповідних заяв ОСОБА_3 із земельних ділянок з кадастровим номерами :01:001:3353, площею 0,2000 га та :01:001:3356, площею 0,3000 га при їх поділі сформовано чотири нових земельних ділянок без зміни їх цільового призначення - із кадастровими номерами :01:001:3360, площею 0,1943 га, :01:001:3359, площею 0,1057 га, :01:001:3358 га, площею 0,0701 та :01:001:3357, площею 0,1300 га.
Земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:3352, :01:001:3354, площею 0,3283 га та :01:001:3355, площею 0,3286 га 16.08.2019 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , перейшли у власність останньої.

Крім того, наприкінці 2014 року на підставі відповідних заяв ОСОБА_3 змінено цільове призначення земельних ділянок :01:001:3360, площею 0,1943 та :01:001:3357, площею 0,1300 га для індивідуального садівництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України на власників земельних ділянок покладено, зокрема, обов`язки забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, а також підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.
В свою чергу, частиною 1 ст. 96 Земельного кодексу України на користувачів земельних ділянок покладено, зокрема, обов`язки забезпечувативикористання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки, а також підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.
Так, починаючи з часу формування земельних ділянок, як об`єктів цивільних правовідносин та оформлення правовстановлюючих документів на них, ОСОБА_3 , проявив безгосподарність при використанні земельної ділянки площею 0,1057 га із кадастровим номером :01:001:3359, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту с. Івачів Долішній, Тернопільського району Тернопільської області, що виразилось у невиконанні покладених на нього обов`язків захищати земельну ділянку від шкідливого антропогенного та природного впливу, не виконував заходи щодо захисту земель від водної ерозії, підтоплення, заболочування та не здійснював необхідну рекультивацію земель чим допустив підтоплення вказаних земельних ділянок.
Надалі, у період з 2014 року по 2020 рік ОСОБА_3 , не виконуючи заходів щодо осушення підтоплених земельних ділянок та інших протипаводкових заходів, допустив формування водного об`єкту на належній йому земельній ділянці із кадастровим номером :01:001:3359, що потягнуло за собою неправильну експлуатацію вказаної ділянки та її використання не за цільовим призначенням.
В подальшому, ОСОБА_3 , не ініціюючи питання зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1057 га із кадастровим номером :01:001:3359 перед Івачеводолішнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та не маючи в наявності готового та затверджено проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, у жовтні 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в порушення ст. ст. 91, 96 Земельного Кодексу України, активно використовував відповідну техніку, за допомогою якої проводив роботи з облаштування вже природно утвореної водойми, внаслідок чого незаконно облаштував штучну водойму (ставок), загальною площею 0,0669 га, яку в подальшому використовував для власних потреб. При цьому, ОСОБА_3 не вживав жодних заходів з метою приведення земельних ділянок в належний стан, для їх використання за цільовим призначенням.
Внаслідок облаштування ОСОБА_3 штучної водойми (ставка), на частині земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:3359 без зміни її цільового призначення, яка виділена для ведення особистого селянського господарства, відбулось безпідставне виведення вказаної частини земельної ділянки із земель сільськогосподарського обороту.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 шляхом безгосподарського використання земельної ділянки площею 0,1057 га із кадастровим номером :01:001:3359, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (рілля), вивів із сільськогосподарського обороту частину вказаної земельної ділянки, що спричинило тривале зниження або втрату родючості, а також часткове виведення землі із сільськогосподарського обороту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що він для того щоб уникнутути підтоплення своїх земель, вирив яму. В подальшому яма наповнилася водою. Після чого він ставок окультурив, зробив навіс, посадив дерева та облаштував стоки.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 254 КК України, як безгосподарське використання земель, що спричинило тривале зниження або втрату їх родючості та виведення земель з сільськогосподарського обороту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи №94/22-22 від 22 лютого 2022 року в сумі 4530,48 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, процесуальні витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи №94/22-22 від 22 лютого 2022 року в сумі 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1