Справа № 308/6264/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості від 24.05.2022 року у кримінальному провадженні № 1-кп/308/501/22 (справа № 308/6264/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №5000089 від 07.06.2021 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Баранівка, Житомирської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , працюючого на посаді штаб сержанта, на утриманні перебуває малолітній син, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , при невстановлених досудовим розслідуванням місці та часі, однак не пізніше 27.02.2021, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне матеріальне збагачення, у порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, вагою 2,6273 грам, та в подальшому зберігав її при собі до 14.54 год., 27.02.2021.
Цього ж дня - 27.02.2021 до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_6 з пропозицією щодо можливості ним ( ОСОБА_4 ), за грошову винагороду у розмірі 10 000 грн., збути метамфетамін ОСОБА_7 , на що ОСОБА_4 надав згоду.
На виконання вказаної домовленості, 27.02.2021, о 13 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб щодо незаконного збуту-придбання метамфетаміну, зустрілися неподалік ТЦ "Епіцентр" за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 , у їх спільній розмові, підтвердив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливість збути, за грошову винагороду у розмірі 10 000 грн., останньому метамфетамін.
У подальшому, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 10 000 грн. та вибув у невідому напрямку, повідомивши щоб вони ( ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ) почекали його, а він через деякий час принесе метамфетамін.
Надалі, близько 14.52 год. 27.02.2021 ОСОБА_4 повернувся до місця очікування на нього ОСОБА_6 та ОСОБА_8 біля ТЦ "Епіцентр" за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Баб`яка, 48, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 прослідували до приміщення туалету в ТЦ «Епіцентр», де ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньо отримані грошові кошти у сумі 10 000 грн., о 14.53 год. збув ОСОБА_7 психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме метамфетамін вагою 2,6273 грам.
Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
24 травня 2022 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 5000089 від 07.06.2021 за ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_4 , у присутності адвоката ОСОБА_5 .
При укладенні угоди сторони врахували як істотні обставини вказаного кримінального провадження обставини, які пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , якими є:
- щире каяття (повністю та беззаперечно визнає вину та обставини вчинення злочину);
- активне сприяння розкриттю злочину (детально повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення);
- вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних, особистих обставин (вчинив злочин перебуваючи в матеріальній скруті, оскільки був безробітний та не мав жодного заробітку, при цьому змушений був утримувати непрацюючу дружину та малолітнього сина);
- наразі проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 у складі якої був відряджений для виконання завдань у Луганську область, де під час проведення бойових дій отримав вогнепальне поранення.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлені.
Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності.
Підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України вчинений ним за викладених вище обставин у повному обсязі згідно повідомленої підозри.
Сторони узгодили наступне покарання за вчинене кримінальне порушення (з урахуванням загальних засад призначення покарання (Розділ XI КК України).
При укладанні угоди враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, щире його каяття, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину, висловлює жаль з приводу вчиненого, а також взято до уваги інтереси суспільства, співпрацю у викритті більшої кількості кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, зокрема наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, зокрема його щире каяття та активне сприяння розслідуванню, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних, особистих обставин, сторони кримінального провадження прийшли до висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 вимог ст. 69 КК України та призначити йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. і З урахуванням наявності у ОСОБА_4 міцних родинних зв`язків, його поведінки як до, так і після вчинення злочинних дій, зокрема те, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення та особисто, в добровільному порядку, призвався на військову службу за мобілізацією, у військову частину НОМЕР_1 у складі якої був відряджений для виконання завдань у Луганську область, де, під час проведення бойових дій отримав вогнепальне поранення у вигляді вогнепального багатоуламкового перелому нижньої третини стегнової кістки, з парезом стопи, а також те, що попри дане важке поранення, підозрюваний ОСОБА_4 після хірургічного втручання у випадку можливості за станом здоров`я виконувати обов`язки військової служби, бажає їх виконувати у зоні проведення бойових дій, сторони, з урахуванням інтересів суспільства, дійшли згоди про можливість виправлення підозрюваного без ізоляції від суспільства та застосування до нього звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Враховуючи викладене, сторони домовилися клопотати перед судом про призначення ОСОБА_4 , відповідно до ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Нагляд під час проходження військової служби покласти на командування військової частини, а у разі звільнення з військової служби - на уповноважений органом з питань пробації за місцем проживання.
ОСОБА_4 згоден на призначення цього покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Санкція ч. 2 ст. 307 КК України (у редакції станом на 27.02.2021 року дату вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Вказане кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_4 , чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На всі запитання ОСОБА_4 відповів «так».
Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.
Потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить:

- щире каяття (повністю та беззаперечно визнає вину та обставини вчинення злочину);
- активне сприяння розкриттю злочину (детально повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення);
- вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних, особистих обставин (вчинив злочин перебуваючи в матеріальній скруті, оскільки був безробітний та не мав жодного заробітку, при цьому змушений був утримувати непрацюючу дружину та малолітнього сина);
- наразі проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 у складі якої був відряджений для виконання завдань у Луганську область, де під час проведення бойових дій отримав вогнепальне поранення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Баранівка, Житомирської області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки: дружину та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; є військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , працює на посаді штаб сержанта, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває.
Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Захисник обвинуваченого також наполягав на її затвердженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.
Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому суд враховує, що діючий КПК України не містить прямої заборони на застосування сторонами ст. 69 КК України, відтак проаналізувавши всі пом`якшуючі обставини, які були враховані сторонами при укладенні угоди та перевіривши їх підтвердження доказами (перевідний епікриз № 4470 Військово медичного клінічного центру Центрального регіону щодо ОСОБА_4 за період із 06.05.2022 року по 08.05.2022 року; перевідний епікриз ОСОБА_4 КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни» Закарпатської обласної ради; довідка ВЛК від 13.05.2022 року № 526; епікриз виписка № 3021 КНП «МЛШМД КМР»), враховуючи наявність зареєстрованого місця проживання та міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем служби, відсутність судимостей, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 24.05.2022 року і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід також покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого до суду не надходило, строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання сплинув ще 04.06.2022 року, тому суд не вбачає підстав для його обрання до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався. Цивільний позов заявлено не було.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475, 394, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 24 травня 2022 року, укладену між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності адвоката ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:
-психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме метамфетамін вагою 2,6273 грам., - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію резолютивної частини вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1