Номер провадження:1-кп/521/137/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 19.05.2016 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарутине, Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого адвокатом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 367 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 19.05.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 367 КК України.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи слідчим слідчого відділу Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, 18.03.2016 року о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи в складі слідчо-оперативної групи, виїхав до квартири АДРЕСА_2 , де виявив труп її власника ОСОБА_5 та діючи із невстановленим мотивом, умисно, незаконно заволодiв виявленим паспортом ОСОБА_5 , а з метою укриття свого злочинного умислу, всупереч вимогам ст. ст. 237, 234 КПК України не зазначив його як документ, що було виявлено та вилучено під час огляду та в подальшому почав зберігати його в своєму службовому кабінеті.
Крім того, 21.03.2016 року, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , виконуючи свої службові обов`язки неналежним чином через несумлінне ставлення до них та недбало, маючи реальну можливість перевірити факт наявності відсутності родинних стосункiв мiж ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не перевіряючи документи останньої, у тому числі ті, що могли б підтвердити її родинні стосунки з померлим, передав ОСОБА_7 раніше викрадений ним паспорт ОСОБА_5 , (серії НОМЕР_1 , виданий 13.03.1997 Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області), свідоцтво про реєстрацію автомобілю «Мерседес Бенц Віто», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » та ключі від нього, ключі від квартири АДРЕСА_2 , про що ОСОБА_6 , з метою надання вигляду законностi дiй складено відповідну розписку на iм`я слідчого ОСОБА_4 .
В свою чергу ОСОБА_6 (матеріали розслідування відносно якої виділено в окреме провадження), діючи за попередньою змовою із невстановленими особами та відповідно до розробленого плану, згідно з яким вона, представившись родичкою ОСОБА_5 , повинна отримати перелічені документи та речі, що належали останньому, а в подальшому передати їх своїм співучасникам для незаконного заволодіння майном ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_4 паспорт ОСОБА_5 (серії НОМЕР_1 , виданий 13.03.1997 Малиновським PB OMY ГУМВС України в Одеській області), свідоцтво про реєстрацію автомобілю «Мерседес Бенц Вiто» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » та ключі від нього, ключі від квартири АДРЕСА_2 , передала їх невстановленим особам, які в свою чергу у невстановлений слідством час проникли до квартири АДРЕСА_2 та, скориставшись наданими ОСОБА_6 ключами від квартири, таємно викрали звідти наступне майно: золотий ланцюг з хрестом, вартістю 65 тисяч гривень; золотий наручний годинник «Чайка» із золотим браслетом, вартістю 52 тисячі гривень; банківський золотий злиток, вартістю 55 тисяч 373 гривні; фотоапарат «Кенон», вартістю 2 тисячі 500 гривень, завдавши майнової шкоди на загальну суму 174 тисячі 873 гривні.
Водночас, отримавши за невстановлених слідством обставин від ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобілю, невстановлені особи у невстановлений час незаконно заволоділи автомобілем «Мерседес Бенц Віто», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 », який належав померлому ОСОБА_5 , завдавши майнової шкоди у сумі 53 тисячі 200 гривень.
Таким чином, службовою недбалістю слідчого ОСОБА_4 , спадкоємцю вищевказаного майна ОСОБА_8 завдано майнової шкоди на загальну суму 228 тисяч 73 гривні.
На підставі викладеного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України як незаконне заволодiння будь-яким способом паспортом та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України як службова недбалість, тобто неналежне - виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.
Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке було зареєстровано канцелярією суду, про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлених ст. 49 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
При цьому обвинувачений зазначив, що згоду на закриття кримінального провадження він надає добровільно та без примусу, та йому зрозуміла суть обвинувачення і підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.
Представник потерпілої ОСОБА_8 , - адвокат ОСОБА_10 , надала суду письмові заперечення та просила відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого.
Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 357 КК України, яке інкримінується ОСОБА_4 було вчинено - 18 березня 2016 року, а кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України 21 березня 2016 року.
Кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 357 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років. Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Підстав для зупинення або переривання строку давності, які визначені ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, стороною обвинувачення, суду не надані. Обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженню мали місце 18.03.2016 року та 21.03.2016 року.
Таким чином, на теперішній час сплили встановлені п.п. 2, 3 ч. 1 ст.49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.
Даних про вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення в період строків притягнення до кримінальної відповідальності не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 , якому були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.
З`ясувавши позицію обвинуваченого, впевнившись у добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно нього підлягає задоволенню.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом, в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд, постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього, в силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.
Заперечення представника потерпілої ОСОБА_8 , - адвокат ОСОБА_10 , суд відхиляє, оскільки згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 29 липня 2021 року, вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо (постанова по справі № 552/5595/18). Крім того, закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілої права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.
Даних про заходи забезпечення кримінального провадження в матеріалах справи відсутні.
Витрати, пов`язані на залучення експертів на загальну суму 24 444 (двадцять чотири тисячі чотириста сорок чотири) гривні 71 (сімдесят одна) копійка стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-286, 350, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 367 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 19.05.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 367 КК України - закрити.
Витрати, пов`язані на залучення експертів на загальну суму 24 444 (двадцять чотири тисячі чотириста сорок чотири) гривні 71 (сімдесят одна) копійка стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Речовий доказ, відповідно до постанови слідчого від 14.07.2016 року, а саме:
- закрите кримінальне провадження №0001102 від 18.03.2019 року за фактом смерті ОСОБА_5 , яке розслідувалось слідчим СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000385 від 19.05.2016 року.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом встановленого законом строку з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1