Провадження № 1-кп/337/74/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Запоріжжя, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1)08.02.2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2021 ОСОБА_4 засуджена вироком Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт та 09.03.2021 вищезазначений вирок суду набрав законної сили.

06.04.2021 ОСОБА_4 була ознайомлена під підпис з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також ОСОБА_4 попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України та невиконання обов`язків передбачених ст. ст. 37, 40 КВК України під підпис. Того ж дня ОСОБА_4 видано направлення до ОСББ «Задніпровська-11», згідно якого остання повинна була з 08.04.2021 приступити до відпрацювання 150 годин громадських робіт.

Однак, з 08.04.2021 ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про те, що вона зобов`язана виконувати вирок суду у виді 150 годин громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування покарання, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт за ст. 389 КК України, без поважних причин до відбування покарання не приступила.

Надалі 28.04.2021 року до ОСОБА_4 було застосовано письмове попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, вона може бути притягнена до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, та 28.04.2021 року видано повторне направлення до ОСББ «Задніпровська-11», згідно якого ОСОБА_4 повинна була приступити до відбування покарання у вигляді громадських робіт з 29.04.2021.

Незважаючи на попередження, ОСОБА_4 12.04.2021, 13.04.2021,14.04.2021, 15.04.2021, 16.04.2021, 19.04.2021, 20.04.2021, 21.04.2021, 22.04.2021, 23.04.2021, 26.04.2021, 27.04.2021, 28.04.2021, 07.05.2021, 11.05.2021, 12.05.2021, 13.05.2021, 14.05.2021, 17.05.2021, 18.05.2021, 19.05.2021, 20.05.2021, 21.05.2021, 24.05.2021, 25.05.2021, 26.05.2021, 27.05.2021, 28.05.2021, 06.11.2021, 07.11.2021, 31.05.2021, 01.12.2021, 02.12.2021, 03.12.2021, 04.12.2021, 05.12.2021, 06.12.2021, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про те, що вона зобов`язана відбути призначене покарання вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2021 у виді 150 годин громадських робіт, порушуючи умови та порядок відбування даного покарання будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт за ст. 389 КК України, без поважних причин до відбування покарання не приступила, тим самим умисно ухилилась від відбування покарання, загалом відпрацювавши лише 100 годин, при цьому не відбута частина складає 50 годин.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнала, щиро розкаялась у скоєному та пояснила про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання, не заміжня, раніше судима.

ОСОБА_4 під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. З 2020 року оглядалась лікарем наркологом, має діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю Вживання зі шкідливими наслідками.

Обвинувачена має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Частиною 3 ст. 60 КК України передбачено, що арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Відповідно до абз. 7 п. 8 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Враховуючи, що обвинувачена є жінкою, яка має дитину віком до семи років - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому згідно зі ст.ст. 60 та 61 КК України їй не може бути призначено жодне з видів покарань, визначених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

У зв`язку із цим, суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з неможливістю його застосування.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та звільнити її від покарання.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1