Справа № 601/644/22
Провадження № 1-кс/601/285/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Кременець клопотання заступника начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000129 від 07.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 07.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, із клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Kciomi Redmi 6A» імеі; НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 із сім картою оператора «Лайфсел» № НОМЕР_3 належний ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження за №0000129 від 07 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.04.2022 року близько 01 год. 15 хв. надійшло повідомлення від диспетчера підприємства ДП Кременецьке УПРГ ОСОБА_6 , про те що на лінію «104» телефонував ОСОБА_4 , 1994 р.н., житель АДРЕСА_1 , та завідомо неправдиво повідомив про те, що замінова територія вказаного підприємства.

07.04.2022 року ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції належний йому мобільний телефон марки «Kciomi Redmi 6A» імеі; НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 із сім картою оператора «Лайфсел» № НОМЕР_3 , який містить на собі інформацію, а саме контактні номера на які телефонував останній та повідомляв про замінування підприємства.

За таких обставин вище вказаний мобільний телефон має значення у кримінальному провадженні для повноти та всебічності досудового розслідування.

Виходячи з того, що для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного факту, а також з метою запобігти відчуженню, розпорядженню та використанню вищевказаного майна існує необхідність у накладені на нього арешту, а тому слідчий просить накласти арешт на речовий доказ.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав наведених у ньому та просить його задовольнити. Також пояснив, що у клопотанні допущено описку у назві марки телефону не «Kciomi Redmi 6A», а «Хiomi Redmi 6A».

В судовому засіданні ОСОБА_4 заперечує щодо накладення арешту на його мобільний телефон, оскільки у нього не має іншого телефону.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).
Як слідує із змісту клопотання та підтверджується витягом з ЄРДР від 07.04.2022, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000129 від 07.04.2022 здійснюється за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження (рапорти СКП Кременецького РВП від 07.04.2022, протокол допиту свідка від 07.04.2022, протокол добровільної видачі від 07.04.2022, постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.04.2022) формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Отже, слідчий довів достатність підстав вважати, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.259 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зокрема використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).
07.04.2022 року ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції належний йому мобільний телефон марки «Kciomi Redmi 6A» імеі; НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 із сім картою оператора «Лайфсел» № НОМЕР_3 , який містить на собі інформацію, а саме контактні номера на які телефонував останній та повідомляв про замінування підприємства.

Отже майно, що було вилучене відповідно до положень ст. 167-168 КПК є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Правовою підставою арешту майна є відповідні положення ст. 170 КПК України.
Згідно протоколу добровільної видачі від 07.04.2022, вилучено мобільний телефон марки «Kciomi Redmi 6A» імеі; НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 із сім картою оператора «Лайфсел» № НОМЕР_3 .

Вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному проваджені, що підтверджується постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 07.04.2022 року.
Досліджені під час судового засідання матеріали дають слідчому судді підстави вважати, що заявлена слідчим мета - забезпечення збереження речових доказів може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Також слід зазначити, що внаслідок проведення експертиз вилученого майна можливо виявити інші докази, які можуть бути використані під час розслідування кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що вилучене майно, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні №0000129 від 07.04.2022.
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
Окремо слід зазначити, що жодних негативних наслідків арешту майна для третіх осіб не вбачається.
З врахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.
Враховуючи, що у межах кримінального провадження перевіряється, наявність засобів, знарядь вчинення кримінального правопорушення та (або) чи зберегли на собі речі сліди злочину передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, а тому є достатні підстави вважати, що в разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, наявний ризик переховування, пошкодження або знищення цього майна, що унеможливить отримання органом досудового розслідування інформації, яка має значення для цього досудового розслідування. В такому разі передача вилученого майна володільцю майна не забезпечить його належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна з метою збереження його як речового доказу є обґрунтованим.
Викладене вище свідчить про можливість і доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно в цьому кримінальному провадженні, а тому клопотання слідчого слід задовольнити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000129 від 07.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Хiomi Redmi 6A» імеі; НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 із сім картою оператора «Лайфсел» № НОМЕР_3 належний ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню заступником начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1