У Х В А Л А
(про продовження запобіжного заходу)

Справа № 354/95/19
Провадження № 1-кп/348/40/22

21 квітня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження №0000168 від 07.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000168 від 07.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Згідно ухвали суду від 25.01.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 25.03.2022 року до 09 год. 05 хв., а також постановлено звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України заставу, визначену ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2019 року у розмірі 38420 грн. внесену на депозитний рахунок.

Ухвалою суду від 04.03.2022 року запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України було продовжено на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02.05.2022 року до 16 год. 00 хв.

В судовому засіданні 21.04.2022 року прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, з огляду на те, що наявні обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання.

Зокрема, захисник обвинуваченого зазначила, що ризики на які посилається прокурор у клопотанні на даний час відпали, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 будучи під вартою не переховується від суду, відповідно не може і вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також, Міграційною службою України визначено порядок виїзду громадян України за кордон, а тому ризик перетину обвинуваченим кордону України з метою ухилення від явки до суду - відсутній.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 претензій до ОСОБА_4 немає, просить суворо його не карати, всі свідки на досудовому слідстві допитані, тому необхідності впливати на них немає.

Інших підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор не навів.

Клопоче змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який буде цілком достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованому йому злочині, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Разом з тим, як констатовано при попередньому вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, відповідно до ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2019 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 15.03.2019 року із визначенням застави в межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 38420 грн.

22.02.2019 року після внесення визначеної застави, обвинуваченого ОСОБА_4 було звільнено із Івано-Франківської установи виконання покарань (№12).

Однак в подальшому, у зв`язку із багаторазовою неявкою та ухилянням обвинуваченого ОСОБА_4 від явки до суду, тобто в порушення умов запобіжного заходу у вигляді застави, ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2021 року судове провадження у кримінальному провадженні №0000168 від 07.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України було зупинено і оголошено останнього в розшук.

Згідно ухвали суду від 25.01.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 25.03.2022 року до 09 год. 05 хв., а також постановлено звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України заставу, визначену ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2019 року у розмірі 38420 грн. внесену на депозитний рахунок.

Постановлена судом ухвала залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 03.02.2022 року.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2022 року запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України було продовжено на 60 (шістдесят) днів, до 02.05.2022 року до 16 год. 00 хв., яка відповідно до ухвали колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 28.03.2022 року також залишена без змін.

У зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а строк дії обраного та в подальшому продовженого запобіжного заходу закінчується, за клопотанням прокурора на обговорення сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, враховуючи, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Враховуючи наведене, заслухавши з цього приводу думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підставне, а обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на строк 60 днів.

При цьому, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Необхідність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На переконання суду, обставини по даному кримінальному провадженні з часу обрання та подальшого продовження запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 у відповідності до ст.12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

За сукупності всіх обставин, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , сімейний стан, суд прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність продовжити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 02.05.2022 року, однак до зазначеної дати неможливо завершити розгляд кримінального провадження, а тому обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Суд, при розгляді цього питання бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації). Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Наведені вище ризики є дійсними та триваючими, що виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, його особу, вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та прийшов до висновку, що докази і обставини, на які посилається прокурор у клопотанні дають достатні підстави вважати, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість у обвинуваченого впливати на свідків та потерпілого, переховуватися від суду, а також відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Разом з тим, суд констатує, що та обставина, що немає, як стверджує захисник обвинуваченого, ризику перетину державного кордону ОСОБА_4 щоб уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, пов`язане не з поведінкою обвинуваченого, а із запровадженням Державою обмеження на виїзд за межі України на період воєнного стану чоловікам від 18 до 60 років.

А також суд звертає увагу на те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України, ще 25.01.2022 року, а тому доводи захисника, що клопотання прокурора про продовження тримання під вартою вручене обвинуваченому та їй, як захиснику в судовому засіданні, а не за три години до початку його розгляду по суті, що є порушенням прав обвинуваченого, є безпідставним.

Таким чином, оскільки обвинуваченим та його захисником не надано суду достатніх доказів про зменшення чи відсутність ризиків, які були підставою для обрання міри запобіжного заходу та які можуть бути підставою для зміни стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу до задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 19.06.2022 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 19 червня 2022 року до 16 годин 45 хвилин.
Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з моменту її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1