Справа № 686/1847/22
Провадження № 1-кс/686/5256/22
30 червня 2022 року м. Хмельницький
Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на указану постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування скарги зазначає, що постанова не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною, досудове розслідування проведене неповно.
А тому адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується та з урахуванням принципу диспозитивності в кримінальному провадженні та означеного волевиявлення особи, яка подала скаргу без її участі.
Постановою дізнавача сектору дізнання Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.01.2022 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.
На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.
Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.
Вказаних вимог законодавства дізнавач не дотрималася.
Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження досудове розслідування у ньому здійснювалось за повідомленням ОСОБА_4 про заволодіння його мобільним телефоном та банківською карткою.
Представник заявника стверджує, що у подальшому із вказаної банківської картки були викрадені кредитні кошти.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час здійснення досудового розслідування слідча не провела належного комплексу слідчих дій для встановлення події кримінального правопорушення, ознак його складу та перевірки причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у тому числі тієї, на яку вказує заявник.
Постанова слідчого не містить обґрунтування висновків про відсутність у діянні особи складу розслідуваного кримінального правопорушення.

Закриваючи кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України дізнавач зазначає про відсутність складу кримінального правопорушення, проте не зазначає у чиїх діях відсутній зазначений склад кримінального правопорушення.

Як слідує із оскаржуваної постанови, дізнавач як підставу для закриття кримінального провадження посилається на встановлену відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого сч.1 ст.185 КК України і ст..193 КК України.

Проте, у постанові відсутній аналіз обставин,встановлених у межах кримінального провадження, у зв`язку із якими дізнавач прийшла до такого висновку.

Крім цього, і з матеріалів провадження вбачається, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..193 КК України кримінальне провадження не розслідувалось.

Отже, в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі встановлені обставини, про що свідчить відсутність викладу їх змісту та аналізу у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.

У постанові відсутній виклад мотивів на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У мотивувальній частині постанови дізнавач стверджує про те, що ОСОБА_6 не контролював під час перебування у невідомій йому компанії свій мобільний телефон та банківську картку, будь-яких підтверджуючих документів на сій мобільний телефон не надав, у зв`язку з чим неможливо було провести слідчі дії.

Разом із цим, у матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів від 25.01.2022, зокрема щодо телефонних з`єднань за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який потерплий назвав своїм.

Проте, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про результати виконання цієї ухвали.

Відсутні і відомості про проведення слідчих дій, спрямованих на встановлення особи, яка здійснила розрахункові операції із картки потерпілого та у який спосіб протягом періоду часу, з яким ОСОБА_6 пов`язує вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Отже, висновки, викладені у оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Постанова дізнавача є необґрунтованою, невмотивованою та суперечить вимогам ст..110 КПК України.

З огляду на наведене, неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним. Вказані недоліки постанови дізнавача та неповноту досудового розслідування слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути.

За таких обставин, враховуючи допущену слідчим неповноту досудового розслідування, невідповідність висновків, викладеним у оскаржуваній постанові та її необґрунтованістю, , слідчий суддя не може погодитись із підставою закриття кримінального провадження.

А тому постанова дізначвача підлягає скасуванню.

Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії та дати оцінку усім фактам викладеним у про вчинення кримінального правопорушення, з`ясувати наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, зокрема установити чи підтверджується факт незаконного заволодіння мобільним телефоном потерпілого і його грошовими коштами.

У залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим.

За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Викладені у скарзі аргументи щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого заслуговують на увагу.

З огляду на наведене, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.01.2022 про закриття кримінального провадження №0000027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя