Справа № 490/5121/21
н/п 1-кп/490/519/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5121/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2022 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000212, внесеного 09.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст.187, ч.1,2 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт, складений за результатами розслідування обставин кримінального провадження №0000212, внесеного 09.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 187, ч.1,2 ст. 263 КК України.
Відповідно до протоколу авторозподілу від 02.02.2022 року через відставку судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 , вказвана справа була розподінена судді ОСОБА_1 .
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування заявленого клопотання, прокурор посилався на те, що на даний час, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, крім того наявність ризиків, задля запобігання яких до останнього застосований вказаний запобіжний захід, станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора та просили застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є також наявність ризиків, передбачених пп.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
- переховуватись від суду, підставами стверджувати про існування вказаного ризику є те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, за вчинення якого передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк більше десяти років. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, дає підстави вважати та може призвести до того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що відноситься до ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України;
- незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким злочином. У ході виконання вимог ст. 290 КПК України йому надані для ознайомлення всі матеріали кримінального провадження, і він знаючи анкетні данні всіх свідків, зможе впливати на них шляхом здійснення погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, що відноситься до ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України;
- вчинити інші кримінальні правопорушення ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки в якості джерела доходу обрав для себе діяльність, пов`язану з вчиненням злочину майнового характеру, що відноситься до ризиків передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
З метою запобігання вказаним ризикам ОСОБА_5 доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.
Зокрема, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки, підозрюваний офіційного заробітку не має. Також зазначений запобіжний захід не зможе запобігти спілкуванню зі свідками, потерпілим, та ризику незаконного впливу на них.
Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілу, свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.
Вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають утриманню його під вартою.
Крім того, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні "Lavents v. Latvia", продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу поваги права, передбаченого статтею 5 Конвенції, суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178, КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою строком до 30 червня 2022 року, включно.
Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.
Керуючись ст. 8, 9, 177, 183, 194, 199, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинувачуваного ОСОБА_5 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст.187, ч.1,2 ст.263 КК України - задовольнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити до 30 червня 2022 року, включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з моменту проголошення ухвали, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1