Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3705/22
Провадження №1-кп/523/1159/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м . Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000102 від 21.01.2022р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, в силу ст.89 КК України не маючого судимості.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,

Встановив:

24.12.2021 року приблизно о 0:40 годині, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів та умислом на вчинення розбійного нападу, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, розподіливши між собою ролі, відповідно якої ОСОБА_7 підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_5 під приводом попросити закурити, отримавши у відповідь відмову, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс потерпілому удар рукою в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на землю. В цей момент невстановлена особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні чисельних ударів руками та ногами в обличчя та різні частини тіла лежачого потерпілого, подолавши опір останнього, невстановлена особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, відкрито заволоділа срібним ланцюжком зі срібним хрестиком вагою 15 грамів загальною вартістю 1845 гривень та гаманцем, в якому знаходилося грошові кошти у сумі 180 гривень, ОСОБА_7 в свою чергу забрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 10 Pro» імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 вартістю 8499 гривень, після чого покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 10524 гривень.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи за №154 від 16.02.2022р. ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження у вигляді гематом обличчя, які мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів та критеріями п.п.2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного виявлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому заднього краю правої великогомілкової кістки в нижній третині без значного зміщення уламків, які могли утворитися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів, що за критеріями п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного виявлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, та пояснив, що дійсно 24 грудня 2021 року приблизно о першій годині ночі разом з товаришем на ім`я ОСОБА_8 знаходилися на вул. С. Палія у м. Одесі, де побачили молодого хлопця, який йшов їм назустріч. Підійшовши до потерпілого, попросив цигарку закурити, але йому відмовили, після чого він наніс ОСОБА_5 один удар рукою в область обличчя, від якого останній впав на землю. Він забрав у нього з рук мобільний телефон та відійшов трохи в сторону. В цей момент ОСОБА_8 підбіг до потерпілого, став наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_5 , зірвав з його шиї срібний ланцюжок, дістав з кишені потерпілого гаманець, після чого вони разом з викраденим майном покинули місце скоєння злочину. В подальшому викрадені речі здали в ломбард, отриманим кошами розпорядилися на власний розсуд.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, не заперечуючи фактичні обставини, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття, та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину вчинення злочину пояснив необдуманим вчинком, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив свою провину, більше нічого подібного вчиняти не буде. Завданий потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток зобов`язувався відшкодувати в повному обсязі.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 24.12.2021 року повертався додому, назустріч йшли троє хлопців, один з них - обвинувачений підійшов до нього, попросив закурити, він відмовив, ОСОБА_9 одразу вступив в бійку. Він відійшов на відстань приблизно 30 метрів, коли інший підбіг ззаду, зробив підсікання, збивши його з ніг, від чого він впав на землю, йому стали наносити удари ногами в область голови та тулубу. У нього в руках був мобільний телефон, який забрав ОСОБА_9 , інша особа, яка була за його спиною, зірвав ланцюжок, потребували віддати гроші. Він сам передав нападникам гаманець. Якась стороння людина стала кричати зупинитися, після чого вони втекли.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 заявив, що заданий матеріальний збиток йому не відшкодований, при цьому підтверджуючи, що після скоєного обвинувачений йому телефонував.

Щодо міри покарання обвинуваченому вважав за необхідне призначити відповідного чинного законодавства, а саме пов`язаного з позбавленням волі, так як вважає, що ОСОБА_5 повинен понести відповідальність, так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але нічому не навчився.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, повне оголошення матеріалі кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_9 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення, передбачене ст.187 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу /розбій/, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер, ступінь тяжкості, суспільну небезпечність, мотивацію вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення аналогічної спрямованості, однак в силу ст.89 КК України вважається особою не маючого судимості, як вбачається не має постійного місця проживання, не працевлаштований, не має легальних джерел доходів, негативно характеризується, завданий збиток не відшкодований, також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який підтримав позицію прокурора щодо призначити обвинуваченому міру покарання, пов`язаної з позбавленням волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні (судово-медична експертиза стосовно потерпілого ОСОБА_5 проводилися безкоштовно).

Матеріали кримінального провадження за №0000102 від 21.01.2022р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 з урахуванням санкції ч.2 ст.187 КК України, суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого кримінального правопорушення; характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його вік, ставлення до скоєного, спосіб його життя, як вбачається з наявності різних адрес у ОСОБА_9 відсутнє постійне місце мешкання, те, що він не має легального заробітку, приймаючи до уваги думку прокурора, потерпілого щодо призначення обвинуваченому міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з застосування додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна, передбаченої санкцією ст.187 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід не обрився. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 349, 369-372, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за №0000102 від 21.01.2022 року запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», для подальшого направлення до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Взяти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного затримання та взяття під варту відповідно діючого законодавства, а саме з 1.04.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Виконання вироку у даній частині покласти на відділ поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання засудженого та ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Матеріали кримінального провадження за №0000102 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2022 року зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1