Справа № 171/1315/22
В И Р О К
іменем України

07 жовтня 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000167 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та фактично проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, у шлюбі не перебуває, що має загальну середню освіту, раніше судимого:
1) 30.08.2013 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 10.09.2014 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано покарання Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2013 та остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі;

3) 10.11.2014 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднано покарання Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2014 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 16.06.2017 на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області умовно - достроково не відбутий строк 1 рік 9 днів;
4) 06.11.2018 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.297 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 22.12.2021 знятий з обліку ФДУ ЦП в Дніпропетровській області Криворізького районного відділення № 2 за ухвалою Апостолівського районного суду від 17.11.2021 року,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 10.08.2022, приблизно о 10 годині, проходячи мимо буд. АДРЕСА_1 , де, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, помітив будинок АДРЕСА_2 , ззовні схожий на нежитловий, та вирішив вчинити крадіжку майна зі вказаного будинку.

З цією метою ОСОБА_5 попередньо впевнившись, що власник вказаного домоволодіння відсутній, цього ж дня, приблизно о 10 годині 05 хвилин, зайшов через не огороджену задню частину території вище вказаного домоволодіння, де, керуючись корисливими намірами, переконався, що за ним ніхто не спостерігає і він діє таємно.
Після чого 10.08.2022, приблизно о 10 годині 05 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, таємно умисно повторно, розуміючи, що він вчиняє безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, заліз через пошкоджене скло вікна до вказаного будинку, де в спальній кімнаті викрав чавунну поверхню, розміром 70х40 см, товщиною металу 8 мм, вартістю 800 гривень, та металевий кутник, довжиною 4 м, розміром 90х90 мм, товщиною металу 6 мм,вартістю 549 гривень 78 копійок, які належать потерпілій ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1349 гривні 78 копійки.
ОСОБА_5 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 року № 573/2022.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини, викладені в обвинувальному акті.
Також обвинувачений пояснив, що 10.08.2022 року близько 10 години він пішов до будинку АДРЕСА_2 , де проник до вказаного будинку, звідки викрав чавунну поверхню плити та металевий кутник, довжиною 4 м, які потім здав на металобрухт. За зданий метал він отримав 240 грн., які витратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається.
Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, встановлені органом досудового розслідування, вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо, не зайнятий суспільно-корисною працею.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, особу винного та його ставлення до вчиненого злочину, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку є призначення покарання в межах санкцій ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 покласти на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази чавунну варочну поверхню, що знаходиться на зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_7 , залишити власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1