Провадження №1-кп/712/124/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002828 від 19.10.2021, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богуславець, Золотоніського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, не працюючого,пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений час, та за невстановлених обставин, діючи умисно і цілеспрямовано, незаконно придбав шляхом знахідки бойову наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 з уніфікованим підривником дистанції дії до ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ, яка згідно висновку експерта №КСЕ-19/124-21/13034 від 26.11.2021 є бойовим припасом, та зберігав її при собі без передбаченим законом дозволу.
19 жовтня 2021 року близько 07 год. 30 хв. ОСОБА_5 прибув до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , що розташований на території автомобільної спілки «Оршанець» в селищі Оршанець, м.Черкаси, Черкаської області дістав гранату, яку зберігав у приміщенні вказаного гаражу, та в ході необережного поводження з гранатою за вказаною вище адресою стався вибух, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої поєднаної черепно-мозкової травми, множинних вибухово-скалкових поранень голови, тулуба, кінцівок, вибухової ампутації правої кисті на рівні правого променево-зап`ясткового суглобу, відкритого перелому дистального відділу правого стегна з дефектом шкіри та м`яких тканин, травматичного шоку важкого ступеня, вибухового розмізження очей з повною втратою зору обох очей.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
29 грудня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 .

Так, відповідно до умов угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у повному обсязі визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні. Сторонами угоди про визнання винуватості узгоджено покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України у виді трьох років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України. Зокрема, сторони усвідомлюють, що відповідно до вимог статті 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просила суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та беззаперечно підтвердив, що він дійсно при вказаних обставинах вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, погоджується із визначеним в угоді покаранням, при цьому цілком розуміє, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України та обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст.424 КПК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, добровільно укладену між ним та прокурором.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання у виді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думки учасників угоди, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Зміст угоди про визнання винуватості визначено в статті 472 КПК України.

Частиною сьомої статті 474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Як вбачається із обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Водночас, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, пенсіонер, не одружений, не має на утриманні дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, що цілком враховано угодою про визнання винуватості і знайшло своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд констатує, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ,наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого, а умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання, запропоноване сторонами, не виходить за межі санкції ч.1 ст.263 КК України; відповідає положенням Кримінального кодексу України; враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
Цивільний позов у кримінальному провадженню заявлено не було.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.
В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи (висновок №КСЕ-19/124-21/13034 від 26.11.2021) в сумі 4118 гривень 88 копійок.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 314, 370, 373-376, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.12.2021, укладену між прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0002828 від 19.10.2021.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової вибухотехнічної експертизи (висновок №КСЕ-19/124-21/13034 від 26.11.2021) в сумі 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 88 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон «Nokia», куртка, штани, кросівки, що передані до камери зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_5 ;
- змив речовини бурого кольору, рештки корпусу гранати РГД-5 та підривника типу УЗРГМ,металеві фрагменти на місці вибуху, предмет схожий на уповільнювач запалу типу УЗРГМ АВ 1163646, рештки пружини, предмет схожий на спусковий важіль, предмет схожий на механічну частину запалу типу УЗРГМ, що передані до камери зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України та з урахуваннямобмежень визначених ч.2 ст.473 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1