Справа №750/928/22
Провадження №1-кп/750/115/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 10.01.2022 щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

-23.04.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-22.06.2016 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-27.01.2017 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 16.07.2021 звільнений по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.12.2021, близько «02» год. «05» хв. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та відкрито викрав належну їй жіночу сумку чорного кольору зі шкірозамінника, яка знаходилась поруч з потерпілою на землі та матеріальної цінності для останньої не становить, всередині якої були грошові кошти в сумі 700 грн., що належать потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, 30.12.2021, близько «02» год. «28» хв., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та шляхом ривку з лівої руки останньої, відкрито викрав мобільний телефон марки «HUAWEI», модель ATU-L31 з об`ємом пам`яті 3/32Gb, вартістю 2017 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним кримінального правопорушення, а також з сумою викраденого майна, розміром завданої шкоди, котра була встановлена та вказана правильно і всі ці обставини він визнає повністю. У скоєному щиро розкаявся, жалкував з приводу ним вчиненого, зрозумів тяжкість скоєного, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому, просив суворо не карати, завдану шкоду повністю відшкодував.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, свідчення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, а також те, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, вартість викраденого майна, розмір матеріальної шкоди, кваліфікація дій обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ніким не оспорюються, суд знаходить, що обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно. Його вина у скоєному стверджується у повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, фактичні обставини провадження, відсутність вимог потерпілої про призначення суворого покарання, відсутність цивільного позову, що матеріальна шкода була повністю відшкодована, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та формально позитивну характеристику за таким, відсутність попередніх притягнень до адміністративної відповідальності, дані щодо попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, а саме, що обвинувачений раніше неодноразово засуджувався за скоєння кримінальних правопорушень, зокрема й проти власності, після попередньої судимості не став на шлях виправлення і знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності в період непогашеної та не знятої у встановленому порядку судимості, а саме вже через 5 місяців після звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком суду, крім того, враховуються обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, висновок органу пробації, відповідно до якого вказано, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе та може становити небезпеку для суспільства, у зв`язку з чим, на підставі викладеного, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, оскільки відсутні підстави для обрання стосовно нього покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, тобто необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, яким передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вище перелічені обставини справи, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність вимог потерпілої щодо призначення суворого покарання та матеріальних претензій, ставлення обвинуваченого до скоєного, а саме критична оцінка обвинуваченим своєї поведінки, характер та мотиви скоєного правопорушення, дані про особу обвинуваченого його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, формально позитивна характеристика за місцем проживання, що під час відбуття покарання навчався та здобув професію «Токар», відсутність попередніх притягнень до адміністративної відповідальності, судом розглядаються, як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і дозволяють застосувати ст. 69 КК України та визначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Підстав до застосування положень ст. 75 КК України за вищенаведених обставин суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту втратив свою чинність. Підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи під час здійснення досудового розслідування в розмірі 686 грн. 44 коп., у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання за вироком суду.

Речові докази:

Диски з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити в матеріалах провадження;

Мобільний телефон «HUAWEI», модель ATU-L31 залишити у розпорядженні власника ОСОБА_5 ;

Одяг обвинуваченого чорну шапку, джинсові штани, жилетку зеленого кольору, чорну кофту, рюкзак чорно-синього кольору, відповідно до постанови від 16.01.2022 залишити у розпорядженні власника ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судової експертизи в сумі 686 грн. 44 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку надсилається потерпілій, яка не була присутня в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1