Справа № 362/4332/22
Провадження № 1-кп/362/581/22
Ухвала
і м е н е м У к р а ї н и
24 жовтня 2022 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Василькові Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0001079 від 24.07.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження, ухвалою суду від 20.10.2022 призначено підготовче судове засідання.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що спливає строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, вважає, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчиняти інші злочини.
Також прокурор просив суд призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву за якою просить підготовче судове засідання проводити без його участі.

ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказав на недоведеність вказаних прокурором ризиків. Запевнив, що ніколи не мав наміру переховуватися від суду та впливати на свідків та потерпілого, а тому просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного, заперечив проти клопотання прокурора, обґрунтовуючи свою позицію послався на практику ЄСПЛ і зауважив з-поміж іншого що немає жодних доказів наявності перелічених прокурором ризиків, натомість його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, у нього наявне постійне місце проживання, що підтвердив документально. А тому просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Сторона захисту не заперечила проти призначення цього кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.

Даний обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду. Не існує підстав для закриття його на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої ст. 284 КПК України.

Судом не встановлено жодних перешкод для призначення справи до розгляду у закритому судовому засіданні виходячи із обсягу пред`явленого обвинувачення.

Щодо клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд встановив таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2022 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, дія якого продовжувалась ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2022.

Вирішуючи дане питання судом встановлено, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та до моменту вирішення вищезазначеного клопотання прокурора не змінилися обставини, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу, що дає суду підстави вважати, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, яке воно сформульовано у обвинуваченні, враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі від 5 до 8 років, суд вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, у судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений не визнає обставини, викладені у обвинувальному акті, а тому, відповідно, має свою версію розвитку подій щодо інкримінованого обвинувачення.

З цих підстав, на думку суду, існує беззаперечне існування ризику щодо незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, які є односельцями, добре знайомі обвинуваченому, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні даного клопотання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення сторін кримінального провадження, оцінюючи відомості про особу обвинуваченого, встановлені у судовому засіданні, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування вищезазначених ризиків та їх незмінності.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі дані, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особі обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної його процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.
Отже, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та усіх встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин справи, суд дійшов до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків.
При цьому суд погоджується, що у ОСОБА_4 наявні сталі соціальні зв`язки, що підтверджується доказами, які подав його захисник: акт обстеження (матеріальних умов проживання за місцем реєстрації) Калинівської селищної ради № 674 від 22.10.2022, консультативний висновок спеціаліста КНП «Васильківського БЛІЛ» Васильківської міської ради № 028/о від 03.10.2022.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
За таких обставин, суд вважає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обґрунтованим.
Одночасно, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченим розмір застави.

Керуючись 176-178, 182-183, 193-194, 197, 314-316, 309, 369-372, 615, КПК України, суд

Керуючись ст. 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 22 грудня 2022 року включно.
Закінчити підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України.
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області на 31.10.2022 о 16 год. 00 хв.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Затвердити сформований під час підготовчого судового засідання список осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.
Ухвала суду у частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали суду оголошено 27.10.2022

Суддя ОСОБА_1