Провадження № 1-кп/761/2098/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 120 201 000 600 027 42 від 14.10.2020, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Сирійської Арабської Республіки, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дамаск Сирійської Арабської Республіки, громадянин України, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3 , не судимий,
обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2091 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2091 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_7 просив призначити справу до судового розгляду, оскільки, на його думку, відсутні підстави для прийняття судом інших рішень.

Захисник КузьменкоМ.В. висловився проти призначення судового розгляду, наполягав на закритті провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, мотивуючи свою позицію тим, що на день надходження справи до суду закінчилися строки досудового розслідування.

Обвинувачені підтримали клопотання захисника.

Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у разі встановлення підстав, передбачених серед іншого п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, відповідно до якої кримінальне провадження закривається у разі, коли після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Частиною 3 статті 219 КПК встановлені строки досудового розслідування у разі вчинення кримінального проступку, які дорівнюють:

- сімдесяти двом годинам, у разі повідомлення особі про підозру у вчинення кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою ст. 2982 КПК(п.1);

- двадцятьом добам, у разі повідомлення особі про підозру у вчинення кримінального проступку у випадках, коли підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім (п.2);

- одному місяцю, у разі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлене клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому ч. 2 ст. 2984 КПК (п.3);

- двом місяцям з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п.4).

Відповідно до ч. 4 ст. 219 КПК строк досудового розслідування може бути продовжений, однак його загальний строк не може перевищувати одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених п.1, 2 ч. 3 ст. 219 КПК.

Отже, визначена процесуальним законом тривалість досудового розслідування напряму пов`язана з повідомленням особі про підозру, тобто його відлік розпочинається з дня здійснення такої процесуальної дії. Крім того, саме кримінально-правова кваліфікація діяння, закріплена у письмовому повідомленні про підозру, і є головним чинником, з яким закон пов`язує строк досудового розслідування.

У разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку розслідування може тривати від 72-х годин до 1-го місяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення або безпосередньо після його вчинення; обрання до особи запобіжного заходу; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з Реєстром матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не затримувалися, запобіжний захід до них не застосовувався, тобто підставою для повідомленняпро підозру стала наявність, на думку слідчого, достатніх доказів вчинення нимикримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2091 КК.

Отже, слідчий не знайшов підстав для повідомлення цих осіб про підозру у вчиненні тих злочинів, відомості про які внесені до ЄРДР та за якими у цьому провадженні здійснювалося розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 КПК в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, якщо їх окреме розслідування може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Наведене приводить суд до висновку, що після повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку,за умови наявності у діях цієї особиознак злочину, відомості про який внесені до ЄРДР, прокурор відповідно до ч. 2 ст. 217 КПК повинен прийняти рішення про об`єднання в одному провадженні матеріалів щодо проступку та щодо злочину.

На переконання суду, наявність раніше ухваленої прокурором постанови про об`єднання в одному провадженні матеріалів щодо кількох злочинів не звільняє прокурора від виконання прямої вказівки процесуального закону, тобто прийняття рішення про об`єднання матеріалів щодо злочину та проступку.

Зазначений висновок ґрунтується на тому, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить положень, які б дозволяли дізнавачу, слідчому, прокурору здійснювати перекваліфікацію кримінального правопорушення. У випадку прийняття рішення про перекваліфікацію фактично відбувається приховане закриття кримінального провадження за попередньою кваліфікацією та порушення кримінального провадження за іншою статтею закону про кримінальну відповідальність.

У разі дотримання особою, яка здійснює досудове розслідування, зазначеної вимоги закону, а саме- послідовне здійснення таких дій, яквинесення постанови про закриття провадження про злочин, наступне внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального проступку, стає очевидною необхідність застосування положень ст. 217 КПК, у тому числі частини 2 зазначеної статті (у разі існування передбачених законом підстав).

Отже,факт наявності у кримінальному провадженні після повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку даних про злочин не може підмінювати собою рішення прокурора про об`єднання в одне провадженняматеріалів щодо злочину та кримінального проступку.

Крім того, одна лише фіксація через запис у ЄРДР в одному кримінальному провадженні відомостей про злочин та про кримінальний проступок не переводять автоматично процедуру досудового розслідування з кримінального проступку допровадження щодо злочину.

У зв`язку з тим, що відбулося повідомлення особі саме про кримінальний проступок, тому даний фактор і є головним у визначенні порядку подальшого досудового розслідування, яке має здійснюватися у формі дізнання, з дотриманням відповідних процесуальних норм.

Досліджуючи конкретні обставини кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд відмічає, що з обвинувального акту, Реєстру матеріалів досудового розслідування та наданих захисником документів вбачається, що 11.09.2020 до ЄРДР під №120 201 000 600 027 42 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України.

У подальшому - 27.02.2021 слідчим винесена постанова про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 190 КК на ч. 2 ст. 3641 КК.

До ЄРДР 03.02.2021 за № 420 211 010 600 000 09 внесені відомості за ч. 1 ст. 209 КК, того ж дня прокурором прийняте рішення про об`єднання кримінальних проваджень № 420 211 010 600 000 09 та №120 201 000 600 027 42 під номером останнього.

Слідчим 05.03.2021винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 3641 та ч. 1 ст. 209 КК на ч. 2 ст. 3641 та ч. 1 ст. 2091 КК.

ОСОБА_4 11.03.2021, а ОСОБА_5 12.04.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 2091 КК, які своєї вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення не визнали.

Отже, відповідно до п. 2 ч.3 ст. 219 КПК строк досудового розслідування мав би становити 20 днів з дня першого повідомлення про підозру, тобто дізнання мало бути завершене до 31.03.2021.

Суд не бере до уваги постанову керівника Печерської окружної прокуратури м. Києва від 11.05.2021, якою строк досудового розслідування продовжений до 3-х місяців, оскільки згідно з ч. 4 ст. 219, ч. 3 ст. 294 КПК прокурор наділений такий правом виключно у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вчинення злочину не повідомлялося, строк досудового розслідування сплив 31.03.2021.

Не дивлячись на зазначену обставину, органом досудового розслідування продовжувалося вчинення процесуальних дій у вказаному провадженні, зокрема 22.06.2021 стороні захисту відкритий доступ до матеріалів досудового розслідування, 02.12.2021 слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 3641 КК.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 КПК однією з форм закінчення досудового розслідування є направлення до суду обвинувального акту. Вказана дія має відбутися у межах строку досудового розслідування.

Обвинувальний акт затверджений прокурором 03.12.2021, того ж дня направлений до Шевченківського районного суду м. Києва, фактично надійшов до суду 07.12.2021.

Оскільки направлення обвинувального акту до суду відбулося поза межами строку досудового розслідування, провадження у справі має бути закрите у відповідності з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, вилучені під час досудового розслідування грошові кошти, речі та документи підлягають поверненню їх володільцям.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 219, 284, 314 КПК України, суд

у х в а л и в :
Кримінальне провадження № 120 201 000 600 027 42 від 14.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2091 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Мобільний телефон iPhonе модель А1784, мобільний телефон iPhonе 11 Pro; картки банківські: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; блокноти з чорновими записами та аркуші паперу з чорновими записами; планшет iPad, модель А 1475; планшет iPad, модель А 1674; ноутбук TOSHIBA; моноблок Apple; грошові кошти у сумі 115000 гривень, 34 160 доларів США; 15 390 євро; два жорстких диски серійний номер: 30kpeneqsKingston; два флеш-накопичувачі; дві печатки «Бімерстон» та «Рентол» та один штамп-набірний; дві папки з документами іноземних громадян; печатку «Сірійська діаспора м. Києва», три паспорти Сирії та диплом іноземних громадян; 19 файлів з документами, які вилучені за місцем проживання та роботи ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 .

Картки банківські: НОМЕР_13 Приватбанк;Монобанк НОМЕР_14 ; Приватбанк НОМЕР_15 , пластикову картку до номеру НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , одну сім карту мобільного оператора; мобільний телефон iPhonе білого кольору, imei: НОМЕР_18 з сім картою; мобільний телефон марки Ulefone з сім картою; печатку «Вер Екс» (), які вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_5 .

На ухвалу протягом семи днів може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_1