Провадження № 1-кп/537/21/2022
Справа № 537/3588/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2022 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000207 від 07.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України.
Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання зазначено, що наявні ризики не зникли та не зменшилися на даний час, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. На думку прокурора жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Пунктом 205 Розділу ХІ КПК України визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Головуючий суддя ОСОБА_12 перебуває у відпустці, при цьому строк запобіжного заходу обраного, відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.06.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується 12.08.2022, а тому клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому розглядається суддею ОСОБА_1 , який входить до складу колегії суддів, що розглядає дане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому підтримав з підстав та мотивів, викладених у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, причетність до інкримінованих йому злочинів заперечував.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на більш м`який. Вказав, що заявлені прокурором ризики не підтвердженні.
Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, перевіривши матеріали провадження дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий..
Судом встановлено, що ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.03.2022 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12.05.2022 до 24 год. 00 хв. При обранні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою судом були встановлені ризики переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.
28.04.2022 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26.06.2022. При продовженні запобіжного заходу було встановлено, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в судовому засіданні не встановлено.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.06.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, а саме до 12.08.2022.
На даний час розгляд кримінального провадження в суді не завершено.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Гарькавий проти України», №25978/07 від 18.02.2010 зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. «с» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Отже право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Прокурором доведено, що встановлені судом ризики, а саме ризик вчиняти інше кримінальне правопорушення, переховування від суду, незаконного впливу на свідків на даний час не зникли та не зменшилися, що не спростовано стороною захисту.
Так, вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_13 , офіційно працевлаштований на час затримання не був, мав постійне місце проживання.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні у складі злочинної організації ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також проти громадської безпеки, за які передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.
Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте подекуди таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Крім того, ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками.
Суд вважає, що наявність сталих сімейних зв`язків ОСОБА_4 , не є фактором, який однозначно унеможливить ризик його втечі. Окрім того, обвинувачений перебував у розшуку та переховувався від органів досудового розслідування.
Також суд погоджується з думкою прокурора щодо того, що ризик незаконного впливу на свідків не зник і на даний час, оскільки ОСОБА_4 мав безпосередній візуальний контакт з особами, яким здійснював збут (продаж) психотропних речовин, тому існує реальна загроза викриття осіб, які співпрацювали зі слідством, окрім того дані свідки судом на даний час не допитані. При цьому, оскільки обвинувачений не працює існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки відсутні будь-які засоби для існування (офіційні джерела доходів).
Медичних висновків, які б обґрунтовано давали суду підстави вважати, що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватися в умовах попереднього ув`язнення, сторонами не подано.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів, правильності кваліфікації дій вирішуються під час судового провадження під час розгляду справи по суті.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених судом ризиків. На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе його унеможливити.
З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ст. 177, 178, 197, 199 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Зважаючи на те, що завершення судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є неможливим, суд дійшов висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України чи підстав для застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, мета, підстави, що стали обставиною для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.
Відповідно до положень п.п. 4 та 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, передбаченого ст. 255 КК України, а також щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 255 КК України, так і особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, беручи до уваги всі досліджені обставини справи, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави.
Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372, 376, п. 205 Розділу ХІ КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_14 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, громадянина України, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 09 серпня 2022 по 07 жовтня 2022 року до 24 год. 00 хв.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 12.08.2022.

Суддя ОСОБА_1