ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника підозрюваного ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001399 від 14 травня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Республіки Казахстан, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого; підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.190 КК України, -

УСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 травня 2022 року, клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 15 липня 2022 року 15 год. 30 хв..

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень.

ЄУНСС: 725/2600/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
НП: 11-сс/822/147/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст.309 КПК України

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюванийзобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ч.3 ст.190 КК України, тяжкість злочину, в якому ОСОБА_7 підозрюється, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, а також доведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки слідчим доведено, що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені ст.177 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді. Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його довірителя та обрати запобіжний захід непов`язаний із позбавленням волі або визначити мінімальний розмір застави відповідно відповідно до ч.5. ст.182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд порушив вимоги ст.177, ч.4 ст.182 КПК України, та неправомірно застосував до його довірителя найсуворіший захід у вигляді тримання під вартою, при цьому встановивши занадто велику та не правомірну заставу, яка перевищила максимальний розмір застави у 4 рази.

Вважає, що судом не було враховано особу та характеристику ОСОБА_7 та те, що на разі усі потерпілі вже є допитаними, а отже впливати на них та змінювати їхні покази вже є неможливим.

Так само неможливим є переховування від органів досудового розслідування та виїзд закордон, оскільки воєнний стан.

Стверджує, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення також є необґрунтованим, оскільки раніше ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, а також у нього не має жодної систематичності вчинення кримінальним правопорушень.

Звертає увагу суду на те, що лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 у даному випадку не може слугувати підставою для обрання йому найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також апелює те, що суд не дотримався принципів достатності та співмірності застави, не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, не має постійного місця роботи, на території на якій він проживав ведуться бойові дії, тому майновий стан не дозволяє йому внести настільки непомірну суму, яку його довіритель має намір передати на користь Збройних сил України, при цьому, розмір застави не може бути визначений виключно виходячи з суми можливої шкоди та тяжкості покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, прокурора ОСОБА_5 , яка просила ухвалу районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.190 КК України.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Підозра ОСОБА_7 , як те правильно зазначено також слідчим суддею, ґрунтується на наявних зібраних в ході досудового розслідування доказах.

Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція ч.3 ст.190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Також відповідно до ст.178 КПК України, колегією суддів враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, однак враховуючи те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживаючи довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб. Також було враховано й кількість епізодів в яких він підозрюється, а також те, що підозрюваний вчинив вказані протиправні дії в період дії на території України режиму воєнного стану, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки.

Вказане свідчить про асоціальність особи підозрюваного та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тому є підстави вважати, що, у разі перебування на свободі, підозрюваний матиме змогу вчинити нове кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене і тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, останній може вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, у межах даного кримінального провадження тільки розпочато досудове розслідування, проведено не всі необхідні слідчі дії, тож можливо вважати наявним з боку підозрюваного ризику вчинити незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування та правильно обрав стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також й інші доводи, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

З урахуванням вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає адвокат в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Районним судом при визначенні вказаного розміру застави правильно було враховано особу підозрюваного, кількість епізодів кримінальних правопорушень, відсутність соціально-стримуючих факторів, характер вчиненого в умовах воєнного стану, розмір матеріальної шкоди заподіяної потерпілим на понад 500000 (п`ятсот тисяч) грн. та їх суспільну небезпечність, у зв`язку із чим, вірно визначив заставу у відповідності до приписів ч.5 ст.182 КПК України в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень, з чим погоджується і апеляційний суд.

На думку колегії суддів, запропонований захистом розмір застави не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відсутність у підозрюваного необхідної суми грошей для внесення визначеної судом застави не може гарантувати її внесення при визначенні меншого розміру застави, оскільки ОСОБА_7 не працює та інших доходів немає.

Мотиви адвоката в апеляційній скарзі щодо непомірного розміру застави самі по собі не можуть бути єдиним обґрунтуванням застосування щодо ОСОБА_7 меншого розміру застави, оскільки розмір застави визначається з урахуванням також сукупності інших обставин.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст.177-178 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 травня 2022 року, якою клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 15 липня 2022 року 15 год. 30 хв. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Судді

_______________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3