Справа № 522/949/22
Провадження № 1-кс/522/402/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 за матеріалами міжнародного доручення Республіки Білорусь про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі №211377166, про надання тимчасового доступу до речей та документів,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №5 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів за матеріалами міжнародного доручення Республіки Білорусь про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі №211377166.

Прокурор, слідчий, до судового засідання не з`явилися протягом розумного строку.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, приходжу до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Як вбачається із вимог ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У відповідності до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Крім того, як вбачається з Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, випадки, коли клопотання про надання доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим або іншим учасником кримінального провадження, який має право на його подання, доводів, не можуть бути оцінені як недоліки клопотання, оскільки свідчать про їх необґрунтованість.
Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В той же час, формулювання клопотання містить тільки загальні посилання, без будь-якої конкретизації необхідності вилучення документації. Не наведено аргументів, що жодним іншим способом отримати необхідні відомості неможливо.
Згідно з ч.ч.5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя не може прийняти рішення про задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до документів, а тому дане клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 3, 160-164, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 за матеріалами міжнародного доручення Республіки Білорусь про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі №211377166, про надання тимчасового доступу до речей та документів - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_4