У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 19.08.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000393 від 19.08.2020 рокуза обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_3 , на підставі ст. 49 КК України, мотивуючи тим, що інкримінований кримінальний проступок вчинений 17 серпня 2020 року, а тому на час судового розгляду закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності. Просила закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 з підстав? передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання захисника. Повідомила, що їй зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та вона надає свою згоду на таке звільнення у рамках вказаного кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Зазначила, що вину не визнає, однак просить звільнити її від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти закриття кримінального провадження, оскільки закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченої.

Потерпілий не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор зазначив про доцільність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Початком перебігу строку давності є день, коли правопорушення було вчинено. Згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення вчинено 17 серпня 2020 року.

Таким чином, судом встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , яке відноситься до кримінального проступку, минуло більше двох років, обвинувачена до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нових злочинів, крім того у даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, які передбачені ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України не зупинявся та не переривався, тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження з цих підстав.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання обвинуваченою вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їй судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Дана позиція повністю узгоджується з висновком колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у Постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к.

Таким чином, відповідно до ст. 49 КК України ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В зв`язку із закриттям кримінального провадження по справі, позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду, з роз`ясненням позивачу права звернення до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 284, 286, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 закрити, на підставі п. 1.ч. 2 ст. 284 КПК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - залишити без розгляду.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_1