У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000304, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, не судимого, уродженця села Діброва Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 26.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, погодженим прокурором відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, і є достатні підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта та спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатне запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного заперечив щодо задоволення клопотання. Пояснив, що підозрюваний повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, повністю відшкодував завдану шкоду. Потерпіла у кримінальному провадженні не має будь-яких
претензій до нього. Наміру переховуватись підозрюваний не має. Ризик впливу на потерпілу базується виключно на припущеннях. На даний момент не призначено жодної експертизи, щоб стверджувати, що підозрюваний має намір впливати на експерта. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.
Представник потерпілої повідомила, що її довірителька будь-яких претензій до підозрюваного немає, а тому просила вирішити питання щодо заявленого клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000304 зач. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2022, що підтверджується витягом з відповідного реєстру від 26.10.2022 року.
Двадцять шостого жовтня 2022 року о 07 год. 33 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
Цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_6 до даного кримінального правопорушення підтверджується відомостями, що містяться в доданих до матеріалів клопотання протоколах слідчих дій.
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами в кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу із передбачених ст. 176 КПК України.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи
просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Слідчий суддя вважає, що, враховуючи, що одне з кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів (ч. 2 ст. 286 КК України), а тому зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Разом з цим, слідчий суддя, беручи до уваги конкретні обставини досудового розслідування, вважає, що, ризик незаконного впливу на свідків, потерпілу, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні не є доведеним стороною обвинувачення. Сама тільки відмова підозрюваного давати показання на підставі ст. 63 Конституції України, не свідчить про достатні підстави вважати, що у підозрюваного є намір незаконно впливати на свідків. Водночас, стороною обвинувачення не зазначено жодного свідка, на якого може вплинути підозрюваний. Доводи сторони обвинувачення нічим не підтверджені, ґрунтуються виключно на припущеннях, та не містять конкретних фактів та обставин, які б свідчили про існування даного ризику. Що стосується ризику незаконного впливу на експертів та спеціалістів у даному кримінальному провадженні, слід зауважити що у ході розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено, що існують достатні підстави можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на даних учасників кримінального процесу, зокрема наявності не проведених експертних досліджень щодо предмету кримінального правопорушення, конкретних їх виконавців, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про необґрунтованість даного ризику.
Не обгрунтованим являється і ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він ґрунтується виключно на припущеннях.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до ст. 178 враховав, що підозрюваний є раніше не судимим, від виконання обов`язків підозрюваного, передбачених КПК України, не ухиляється, спроб перешкоджати досудовому розслідуванню не вчиняв, є одруженим, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував збитки завдані кримінальним правопорушенням, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_9 .. Окрім цього, слідчий суддя враховує, що під час досудового розслідування підозрюваний частково визнав вину по одному з епізодів злочинної діяльності.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На переконання слідчого судді, запобігти встановленому та доведеному у судовому засіданні ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, прокурора, суду можна застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
З огляду на викладене, враховуючи те, що у ході розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що встановлені під час розгляду обставини є достатніми для переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надмірним, та таким, потреба у застосуванні якого, на сьогодні не є дійсною, та сприймає, як доречним (слушним) застосування в цей час запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), оскільки саме даний запобіжний захід
дасть змогу уникнути встановленим слідчим суддею ризикам та забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків.
Враховуючи всі обставини, встановлені слідчим суддею при розгляді даного клопотання, та недоведеність стороною обвинувачення, що застосування щодо підозрюваного
ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим в судовому засіданні, слідчий суддя прийшов до переконання, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що, на думку слідчого судді, є достатньою мірою щоб запобігти доведеним в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181,183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 26 грудня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 11 год. 00 хв. 01 листопада 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1