УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року

м. Київ

справа №586/561/18

провадження № 51-4727 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 ,

встановив:

Як вбачається із наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2018 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 27 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2018 року та апеляційну скаргу повернуто засудженому.

Від засудженого ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень зазначеної статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Згідно зі ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути зазначено: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте, наведене обґрунтування вимог засудженим викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412-414 КПК України.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2018 року, який в апеляційному порядку не переглядався, а тому згідно вимог ст. 424 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.

При цьому засуджений конкретно не вказує на рішення апеляційного суду, яке оскаржується, та не зазначає про конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для скасування вказаного судового рішення, а також належним чином свої доводи не обґрунтовує.

Крім цього, згідно ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

При цьому поданій касаційній скарзі засуджений просить поновити йому строки давності та переглянути вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2018 року, що не відповідає повноваженням касаційного суду згідно вимог ст. 436 КПК України.

Також всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги засудженим не додано копій оскаржуваних судових рішень.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п?ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4