Справа № 487/1698/22
Провадження № 1-кс/487/1386/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2022 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000170 від 03.06.2022 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2022 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Клопотання про надання дозволу з метою приводу відповідає вимогам статті 188 КПК України та подано одночасно із клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути вказане клопотання без його участі. Клопотання підтримує у повному обсязі просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає зокрема у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 статті 26 КПК України.).

Враховуючи той факт, що слідчий просив про розгляд справи без його участі, але дане питання не врегульоване нормами КПК України, на підставі частини 6 статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі слідчого на підставі його заяви.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходить до наступного.
Першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 03.06.2022 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері.
Громадянин ОСОБА_4 04.11.2021 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах рядового складу, строком на 3 (три) роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 04.11.2021 № 213 РС ОСОБА_4 призначено на посаду навідника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2

від 04.11.2021 № 273 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 04.11.2021, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4

до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ,

останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Військова частина НОМЕР_2 станом на квітень 2022 року, залучена до здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії і знаходиться у районі ведення бойових дій на території Миколаївської області у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, а особовий склад військової частини НОМЕР_2 , зокрема роти вогневої підтримки, виконують бойові завдання на лінії безпосереднього збройного зіткнення із супротивником.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.
Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Згідно ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
У відповідності до ч. 2 ст. 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир роти (корабля 4 рангу) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля).
Відповідно до наказу т.в.о командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 47 лейтенант ОСОБА_6 призначений на посаду т.в.о. командира 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 .

Отже, для солдата ОСОБА_4 , як навідника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 , станом на квітень 2022 року прямим начальником був т.в.о. командира 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_6 , накази якого солдат ОСОБА_4 , як підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до лейтенанта ОСОБА_6 з повагою, як того вимагає ст. 30 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу
до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому
і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до вимог ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк.
Згідно ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
Відповідно до ч. 2 ст. 42 КК України, наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 у порушення наведених вимог законодавства підозрюється у порушеннівстановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, наказом т.в.о. командира 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_6 , викладеному у бойовому наказі, солдату ОСОБА_4 доведено про необхідність зайняти позиції на рубежах: лівий край посадки із координатами (х5201084) (у6456556), правий край «Водоканал» із координатами (х5201033) (у6456232) із завданням ведення спостереження за переднім краєм та недопущення прориву противника. Оборону зайняти до 18 год. 00 хв. 19.04.2022

Наказ лейтенанта ОСОБА_6 , у день його видання був доведений особисто ОСОБА_4 у формі усного та письмового наказу.

Відданий наказ лейтенанта ОСОБА_6 був сформульований чітко і не допускав подвійного тлумачення. При цьому, солдат ОСОБА_4 не звертався до лейтенанта ОСОБА_6 з проханням уточнити наказ, тобто в повній мірі усвідомлював його та зобов`язаний був виконувати.

При цьому, наказ виданий у встановленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу

не суперечив чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_4 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 був зобов`язаний зайняти позиції на рубежах: лівий край посадки із координатами (х5201084) (у6456556), правий край «Водоканал» із координатами (х5201033) (у6456232) із завданням ведення спостереження за переднім краєм та недопущення прориву противника. Оборону зайняти до 18 год. 00 хв. 19.04.2022.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді навідника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи в районі ведення бойових дій на території Миколаївської області, 19.04.2022 (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), всупереч вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, діючи умисно, прийнявши наказ т.в.о. командира 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_6 , викладений у бойовому наказі до виконання, прямо виразив небажання виконувати наказ командира, що супроводжувалось усною та письмовою відмовами, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ.
До військової частини НОМЕР_2 направлено запит щодо встановлення місця знаходження солдата ОСОБА_4 , який після не виконання бойового наказу командира, мав прибути до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 та нести службу за вказаною адресою військової частини.

Листом із військової частини НОМЕР_2 від 02.06.2022 повідомлено, що 02.05.2022 року заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_7 рапортом (за вх. № 2082 від 02.05.2022 року) доповів, що 02.05.2022 року під час перевірки особового складу в районі проведення табірного збору військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_8 , навідника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 .

Вжиті командуванням військової частини НОМЕР_2 розшукові заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження вказаного військовослужбовця, позитивного результату не принесли, військовослужбовець на телефонні дзвінки не відповідає.?

Увесь період із 02.05.2022 року по теперішній час солдат ОСОБА_9 службові обов`язки не виконував. При цьому, не вживав жодних заходів задля повернення до місця несення служби.

У зв`язку із наведеним 03.06.2022 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але ОСОБА_4 продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 03.06.2022 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 проведення якого доручено оперативним співробітникам Погребищенського відділення поліції ГУ НП в Вінницькій області.

Таким чином, дії ОСОБА_4 підпадають під кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено йому внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що з березня 2015 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, переховується від органу досудового розслідування та суду, перешкоджає проведенню слідчих дій, що унеможливлює прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, то наразі необхідно отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Заводського районного суду м. Миколаєва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до частини 4 статті 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою ОСОБА_4 оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середнього ступеня тяжкості, за який законом передбачено покарання від двох до п`яти років позбавлення волі.
На даний час, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.
Таким чином, прокурором у клопотанні доведено достатність підстав вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, переховується від органу досудового розслідування та суду, перешкоджає проведенню слідчих дій, що унеможливлює прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Отже, приймаючи до уваги що прокурором доведено всі обставини, зазначені у ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Керуючись ст.ст. 184, 188-190,193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дзюньків, Погребищенського р-ну, Вінницької області, громадянина України, українця, не одруженого, раніше судимого за ч. 1 ст. 185 КК України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, після сплину шести місяців з дня її постановлення, тобто 06.12.2022 року, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді або відкликання ухвали прокурором.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників Погребищенського відділення поліції ГУ НП в Вінницькій області та ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть подані під час підготовчого провадження в суді, можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1