11.08.2022 Єдиний унікальний номер 205/5245/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001472 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березнуватка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 04.05.2019 року близько 18 години 00 хвилин спільно із потерпілою ОСОБА_5 , та не встановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , прибули до дитячого майданчика, що розташований на території КЗО СЗШ № 59, що розташована за адресою м. Дніпро, вул. Новоорловська, 1А, де спільно проводили час та розпивали алкогольні напої. Невстановлена особа на ім`я ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на відкрите заволодіння майном, належне потерпілій ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, ривком зняв із пальця правої руки, каблучку з металу жовтого кольору, вартість якої складає 2445 гривень 06 копійок, на що потерпіла почала голосно кричати та просити повернути їй її викрадене майно. В цей момент, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що дії невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 , є незаконними та можуть бути виявлені сторонніми особами, виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння майном потерпілої за попередньою змовою групою осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою подолання опору потерпілої та надання можливості невстановленій досудовим розслідуванням особі розпоряджатися майном, ОСОБА_3 підняв з землі камінь та утримуючи його обома руками, почав рухатись в напрямку потерпілої ОСОБА_5 , яка в свою чергу стала чинити опір злочинним діям як невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 так і ОСОБА_3 . Після цього, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер своїх дій, ОСОБА_3 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, почав жбурляти каміння в потерпілу, спричинивши їй удар в область руки, в наслідок чого, у потерпілої, яка намагалась ухилитися від подальших ударів кинутого в неї каміння, випав мобільний телефон марки Nomi і282, вартість якого відповідно складає 465 гривень 62 копійки, який ОСОБА_3 підняв та поклав до кишені своєї куртки, тим самим, відкрито заволодів ним. В подальшому, ОСОБА_3 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_6 з місця злочину зникли, після чого спільно розпорядились викраденим майном, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2910 гривень 68 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він 04.05.2019 року, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, пішов зі знайомим ОСОБА_6 в магазин, де зустріли раніше незнайому жінку на ім`я ОСОБА_8 . Після чого, він з ОСОБА_6 продовжили вживати алкогольні напої, ОСОБА_8 ж не вживала алкоголь. Далі, на території школи обвинувачений бачив як ОСОБА_6 , застосувавши силу, а саме, поклавши її на землю, зірвав з ОСОБА_8 каблучку, на що вона почала кричати та просила повернути її майно. Далі, обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він, знаходячись в алкогольному сп`янінні, розуміючи, що дії ОСОБА_6 є незаконними, попередньо домовившись з ним, підняв каміння та почав жбурляти його в Оксану, після чого у неї випал мобільний телефон з рук, який ОСОБА_3 відкрито підняв та поклав до кишені своєї куртки. Після чого, покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із застосування насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, правильно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, неодружений, який не має на утриманні малолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується задовільно, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також відсутність обставин, що обтяжує його покарання.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, встановивши йому іспитовий строк.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 1785 від 29.05.2019 року, витрати на яку складають 170,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в два роки.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 170,00 (сто сімдесят гривень) витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 1785 від 29.05.2019 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1