Справа № 484/2599/22
Провадження № 1-кп/484/330/22
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу
19 жовтня 2022 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в режимі відеоконференції з ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Єланицького району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання, проживаючого без реєстрації, раніше судимого:
- 29.10.2015р. Єланицьким районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном;
- 18.05.2017р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 29.10.2015, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці, звільнений по відбуттю строку 05.01.2018 з Бердянської ВК №77,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
у відсутність потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (згідно заяв),
ВСТАНОВИВ:
17.08.2022 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 від 15.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Ухвалою суду від 25.08.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23.10.2022 року включно.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на 60 днів, вказуючи, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні судом запобіжного заходу станом на теперішній час не відпали і не зменшилися. Клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказуючи, що ризики, на які посилається прокурор, на даний час, відпали.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника стосовно продовження строку застосування запобіжного заходу відносно нього.

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора щодо продовження строку застосування запобіжного заходу обвинуваченому.

Заслухавши думку прокурора, інших учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного.

Ухвалою суду від 25.08.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23.10.2022 року включно.
Згідно ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України необхідність продовження застосування запобіжного заходу, пов`язується з поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, після скоєння кримінальних правпорушень, зокрема: намагання переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та вживати заходів до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується особа.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких є тяжким злочином і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, він раніше судимий за вчинення майнових злочинів, постійного місця роботи та мешкання не має, ніде не зареєстрований, не одружений та не має міцних соціальних зв`язків.
Судове провадження на даний час триває.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним той факт, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинувачених від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, ризику незаконного впливу ним з цією метою на потерпілих, свідків кримінального правопорушення, а також ризику продовження обвинуваченим вчинення нових злочинів, не зникли та продовжують існувати.
Станом на теперішній час обставини, враховані при застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не зникли, а тому подальше тримання його під вартою є виправданим та зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід.
Крім того, на думку суду, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, що йому інкримінуються, судимість за аналогічні майнові злочини, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора, є обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню, та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17.12.2022р. включно.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу, яка може бути внесена ними протягом усього часу тримання під вартою, у розмірі 125 400 (сто двадцять п`ять тисяч чотириста) гривень.

При цьому, суд не вбачає визначених процесуальним законом підстав для зміни розміру застави у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму, так як зазначені дії погіршать становище обвинуваченого у даному випадку, що є неприпустимим.

У зазначених межах застава здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на них обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання захисника про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то на думку суду у його задоволенні необхідно відмовити за недоведеністю, відсутністю постійного місця проживання та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193- 196, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 грудня 2022 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 125 400 (сто двадцять п`ять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави, такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин, заздалегідь про це повідомляти слідчого, прокурора або суд;
- не відлучатися із м. Первомайська Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, надати посадовій особі Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" або іншої установи, де обвинувачений утримується під вартою. Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова особа Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" або іншої установи, де обвинувачений утримується під вартою, негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти і повідомити усно і письмово суддю Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 .
У разі внесення застави і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
В разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
СУДДЯ: