ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3034/22 Справа № 206/1066/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

26 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Самарського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000404 від 08.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України (далі- КК).

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, в якому просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у звязку з передачею на поруки педагогічному колективу Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій, долучивши відповідне клопотання педагогічного колективу.

Однак оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у задоволенні клопотання захисника було відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року, я незаконної, та просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вивчивши надані апеляційному суду матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.398 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.
Відповідно до діючої редакції ч.ч.1,2 ст.392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

-вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодекс;

-ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

-інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як убачається з матеріалів судового провадження предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції, ухвалене за результатами розгляду клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК від кримінальної відповідальності у звязку з передачею на поруки педагогічному колективу Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій.
У відповідності до приписів п.1 ч.2 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У нашому випадку мова йде про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК.
Положеннями частини 11 ст.284 КПК передбачено, що ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Отже діючими положеннями кримінального процесуального законодавства України не передбачено право учасників судового провадження на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст.129 ч. 1 п. 8 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. З огляду на це Верховна Рада України у ч.1 ст.392 КПК законодавчо визначила межи доступу до правосуддя учасників кримінального провадження під час судового розгляду.
У своєму правовому висновку, викладеному у Постанові від 27 травня 2019 року справа № 766/22242/17, провадження № 51-7276 кмо 18, Об`єднана палата ККС Верховного Суду зазначила, що як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади».
Отже, зі змісту апеляційної скарги адвоката ОСОБА_4 убачається, що вона подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, а тому відповідно до приписів ч.4 ст.399 КПК відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження. Натомість суд першої інстанції помилково зазначив у своєму рішенні про можливість його апеляційного оскарження.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.399 КПК,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя: