Провадження № 1-в/185/275/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у період воєнного стану заяву ОСОБА_3 про визначення долі речового доказу в межах вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_3 , згідно якої останній просить внести зміни до вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року, а саме в частині повернення йому транспортного засобу. В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження наявний протокол вилучення транспортного засобу в якому вказано, що саме він керував транспортним засобом «DaewooNexia» та після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 вересня 2021 року у нього було вилучено даний транспортний засіб. В зв`язку з тим що він керував транспортним засобом на підставі технічного паспорту він просить повернути транспортний засіб саме йому.

Прокурор та заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомленні належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Так, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Разом з тим, відповідно до вказаного вироку, серед іншого, вирішено долю речових доказів, а саме: автомобіль марки «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 31 жовтня 2017 року, що зберігається на території Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Дніпровська, 10 повернути власнику за належністю.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю та відповідно до п. 1, п. 2, п. 3 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику (законному володільцю); передаються за письмовою згодою власника; знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду.

За змістом абзацу другого п. 2.2 Правил дорожнього руху України, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційній документ на цей транспортний засіб.

Разом з тим, передача титульним власником транспортного засобу у користування такого засобу іншій особі, не породжує для останньої набуття права власності на транспортний засіб в розумінні положень ч. 1 ст. 316 ЦК України.

Вирішуючи вироком процесуальні питання щодо долі речових доказів в порядку ст. 100 КПК України, зокрема, автомобіля марки «DaewooNexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд прийняв рішення про повернення цього транспортного засобу його власнику - ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , не заперечуючи у своєму клопотанні, що він є лише користувачем вказаного транспортного засобу, будь-яких доказів того, що на момент розгляду даного клопотання він набув права власності на автомобіль, суду не надав.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Суд зауважує, що ні ОСОБА_3 , ні його захисником вирок суду в частині вирішення долі речового доказу не оскаржувався і набув законної сили.

Натомість, заявляючи вимогу про повернення саме йому, як користувачу автомобіля марки «DaewooNexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 фактично просить змінити зміст вирокуПавлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року щодо долі вищевказаного речового доказу, що не є компетенцією суду першої інстанції, а відтак у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про внесення змін до вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року в частині повернення йому транспортного засобу- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1