27.10.2022
Справа № 331/2341/22
Провадження № 1-кп/331/381/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» жовтня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 05.01.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, обіймає посаду командира відділення БМП військової частини НОМЕР_1 , військове звання молодший сержант, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №89РС від 23.04.2021 ОСОБА_4 призначено на військову службу за контрактом.

Згідно ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) командир відділення БМП військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.

Так, командир відділення БМП військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , знаючи про те, що для придбання даних предметів необхідний передбачений законом дозвіл, у грудні 2021 року, у невстановленому в ході досудового розслідування дату та час, знаходячись в околицях села Урожайне Великоновосільської територіальної громади Волноваського району Донецької області, маючи умисел на незаконне придбання бойового припасу, шляхом привласнення знайденого, придбав бойовий припас, гранату «РГД-5», яку перевіз до свого місця мешкання, а саме до приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 , де зберігав до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції за наступних обставин.

Так, 22 лютого 2022 року в період часу з 15 години 40 хвилин по 17 годину 37 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 та бойовий уніфікований підривач дистанційної дії УЗРГМ, які відповідно висновку експерта в сукупності являються вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, яке кваліфікується як придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування, 29 липня 2022 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 263 КК України і ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно даної угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання винуватості, сторони погодились на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і останній погодився на його призначення.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та розміру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди, захисник не мав заперечень проти її затвердження.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Питання про речові докази вирішити порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 липня 2022 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Речові докази:

- тканевий підсумок з-під магазину автомату; тканевий підсумок з-під гранат в корпусі темно-зеленого кольору, тканеву сумку зеленого кольору з пристроями для чищення зброї (два тубуси чорного кольору); жилетку, яка була одягнута на ОСОБА_4 , на внутрішній стороні в області ворота мається нашивка з позначенням «SNRMNSCOLLECTION», мобільний телефон, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 за належністю;

- пусковий пристрій до ПТРК з маркуванням на корпусі позначеним як «9 НОМЕР_3 », «9C817N0714 1985г», «9 НОМЕР_4 », «9С816 4.18 1665», вибухових речовин не має, який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області передати до військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України, з метою подальшого використання на лінії зіткнення;

- контрольний змив, змиви з обох долонь ОСОБА_4 , імітаційний засіб грошових купюр, фрагмент марлі зі зразком СХР, контрольно-марлевий тампон та первинне упакування, уламки (осколки) бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, холостою пробкою гранат, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області підлягають знищенню;

- грошові кошти в сумі в сумі 10000 (десять тисяч гривень) купюрами номіналом 500 гривень у кількості 18 шт., номіналом 200 гривень у кількості 5 штук, які мають наступні серії та номери, а саме: купюра номіналом 500 гривень - ФЖ0632692; купюра номіналом 500 гривень - ЗБ0905588; купюра номіналом 500 гривень - ФГ1702472; купюра номіналом 500 гривень - MA 1500837 купюра номіналом 500 гривень - ФЖ3979245; купюра номіналом 500 гривень - ФД7897152; купюра номіналом 500 гривень - СД6723150; купюра номіналом 500 гривень - ВА6829551 ; купюра номіналом 500 гривень - ФД5508691 ; купюра номіналом 500 гривень - BF4865604; купюра номіналом 500 гривень - СБ9515281 ; купюра номіналом 500 гривень - ФЕ4176003; купюра номіналом 500 гривень - XF7265 121 ; купюра номіналом 500 гривень - ХИ9757607; купюра номіналом 500 гривень - ЦА3067486; купюра номіналом 500 гривень - БА6254353; купюра номіналом 500 гривень - ЄЕ1022796; купюра номіналом 500 гривень - ВХ8999448; купюра номіналом 200 гривень - ХД2165537; купюра номіналом 200 гривень ВЖ9319489, купюра номіналом 200 гривень ГЖ9661361, купюра номіналом 200 гривень ХВ1555968, купюра номіналом 200 гривень ПЕ8925072, які долучені до матеріалів кримінального провадження та знаходяться в розрядженні прокурора конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1