У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2022 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбаченихч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

19.05.2022 року до канцеляріїї суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання та клопотання заставодавця ОСОБА_10 про повернення внесеної застави із посиланнями на статтю 201 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК) та проханням змінити раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання та вирішити питання про повернення сплаченої застави заставодавцю ОСОБА_10 , які обґрунтовувались тим, що ОСОБА_5 , призваний за мобілізацією до лав ЗС України.

Що стосується заставодавця ОСОБА_10 та на даний час його матеріальний стан суттєвим чином змінився в бік погіршання. У звязку із збройною агресією російської федерації він був вимушений покинути житло в АДРЕСА_1 разом із дружиною та неповнолітньою донькою, які на даний час отримали статус внутрішньо переміщених осіб, квартира в якій вони проживали частково пошкодження внаслідок артилерійськіх обстрілів. Заставодавець та його дружина втратили роботу та разом з цим основне джерело заробітку та матеріального забезпечення родин.

Враховуючи викладене вище, а також належну процесуальну поведінку обвинуваченого, протягом усього часу з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави, а також виходячи з того, що зі спливом часу будь-який ризик, у разі його наявності, а не уявності, суттєво зменшується.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та захисник підтримали подане клопотання й просили їх задовольнити.

Інші учасники процесу не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.09.2015 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді застави, для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 365400 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) прибувати до слідчого з періодичністю: один раз у тиждень;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Із змісту цієї ухвали видно, що підставою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого слідчою суддею визначено ризик переховування від слідства та суду, ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, вагомість наявних доказів обґрунтованості повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, що у своїй сукупності вказує на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш жорстким, аніж особисте зобов`язання.

30.09.2015 року заставодавцем ОСОБА_10 на підставі зазначеної ухвали внесена застава у розмірі 365400 грн. на депозитний рахунок ТУ ДСА в Черкаській області.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (тобто статтями 176-213 КПК).

Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також статтею 178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частинами 3, 4, 5 статті 201 КПК визначено, що до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання, клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, обґрунтованість застосованого раніше запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, або внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його продовження чи пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачено ч. 5 ст. 191 КК , відповідальність за вчинення якого передбачає можливість покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років. Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Дане кримінальне провадження наразі перебуває на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до статті 17 КПК є встановлення судом поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри, однак попри таке, оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. На теперішній час судом в цьому провадженні досліджуються письмові докази, які надані стороною обвинувачення, свідки ще не допитана.

Оцінивши доводи, наведені у клопотаннях обвинуваченого та його захисника, заставодавця, та думки прокурорів, які не заперечували проти клопотання, суд вважає наявними ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконного впливу на ще недопитаних свідків. Само по собі сумлінне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків жодним чином не свідчить про відсутність ризиків, які існували на момент застосування запобіжного заходу, а свідчить про те, що обраний запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан із 05.30 24.02.2022 строком на 30 діб, та згодом Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 (затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 26.03.2022 строком на 30 діб та Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 (затверджений Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 25.04.2022 строком на 30 діб.

Однак сам по собі факт введення воєнного стану в Україні не впливає на зменшення наявних ризиків, а навпаки може підвищувати їх ступінь за певних обставин, наприклад, ведення активних військових дій у місці перебування обвинуваченого, що може спонукати переховуватись без належного повідомлення суду, під загрозою життю як самого обвинуваченого, так й членів його родини.

Тому суд вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та виконання покладених на нього обов`язків, тим більше що стороною захисту не надано жодних конкретних доказів наявності обставин, які за статтею 178 КПК, повинні враховуватись при вирішенні питання про обранні чи зміні запобіжного заходу, а відтак в цій частині подані клопотання не підлягають задоволенню.

Проте суд вважає необхідним врахувати, що тривалість застосування застави вже становить майже сім років, відсутність наразі явних фактів порушень обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також, що заставодавцем є не безпосередньо обвинувачений, а інша особа ОСОБА_10 .

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК зокрема визначено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, суд вважає гуманним та доречним визначити обвинуваченому ОСОБА_5 як запобіжний захід заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ на теперішній час становить 2481 гривня), тому грошовий еквівалент розміру застави складе 198480 гривень 00 коп., який пропорційний меті запобіжного заходу та може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а відтак належить повернути заставодавцю ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 166920 гривень 00 коп. різниці між визначеною та наявною заставою у розмірі 365400 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста) гривень.

Керуючись статтями 176, 177, 182, 201, 369, 371, 372, 532 КПК суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання та клопотання заставодавця ОСОБА_10 про повернення внесеної застави.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Повернути заставодавцю ОСОБА_10 кошти в розмірі 166920 (сто шістдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять) гривень різниці між визначеною та наявною заставою у розмірі 365400 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста)гривень.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Суддя: ОСОБА_1