Справа № 185/3041/22
Провадження № 1-кс/185/557/22
29 квітня 2022 року м. Павлоград
Клопотанням слідчий порушує питання про накладення арешту, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом марки KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також на поліетиленові фрагменти полімерного матеріалу від сліп-пакетів з залишками речовини кристалічного походження у кількості 3 одиниць, що були вилучені в ході обшуку.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 25 квітня 2022 року до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи по АДРЕСА_1 на автомобілі марки KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 , зберігає наркотичні засоби в великих розмірах.
25 квітня 2022 року в ході проведення невідкладної слідчої дії - обшуку транспортного засобу марки KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , у салоні автомобіля було виявлено та вилучено поліетиленові фрагменти полімерного матеріалу в кількості 3-х одиниць, які поміщені до паперового конверту та в подальшому упаковані до спеціального пакету KIV 2137139 та опечатано, який вилучено до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на поліетиленові фрагменти полімерного матеріалу від сліп-пакетів з залишками речовини кристалічного походження у кількості 3 одиниць та транспортний засіб марки KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Власник транспортного засобу ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання стосовно накладення арешту на автомобіль. Пояснив, що автомобілем користуються його батьки і у разі його арешту вони будуть позбавлені можливості вільно пересуватися.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що автомобіль вже було оглянуто вилучені відбитки, отже немає необхідності у його арешті. Крім того, санкція частини 2 статті 309 КК України, не передбачає конфіскації. Просив врахувати що наразі військовий стан і у разі можливої евакуації ОСОБА_4 та його батьки будуть позбавлені такої можливості.
Розглянувши клопотання, вислухав думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Згідно постанови від 25 квітня 2022 року про визнання речовими доказами, транспортний засіб KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 не визнаний речовим доказом.
Відповідно до реєстраційної карти ТЗ транспортний засіб KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 .
На даний час транспортний засіб KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 зберігається на майданчику Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою : Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
За змістом положень ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Тому позбавлення особи права розпоряджатися власним транспортним засобом за умови недоведеності його причетності до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується у кримінальному провадженні та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у його право мирно володіти своїм майном.
На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З огляду на вказані обставини, клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню в частині накладення арешту на поліетиленові фрагменти полімерного матеріалу від сліп-пакетів з залишками речовини кристалічного походження у кількості 3 одиниць.
Підстав для заборони на відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом слідчим суддею не встановлено, отже транспортний засіб маркиKIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 підлягає поверненню власнику.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на поліетиленові фрагменти полімерного матеріалу від сліп-пакетів з залишками речовини кристалічного походження у кількості 3 одиниць, вилучені в ході проведення обшуку 25 квітня 2022 року.
В іншій частині відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1