Справа № 214/2020/22
1-і/214/278/22
У Х В А Л А
Іменем України
10 червня 2022 року Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, суду, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, в якому він просить: продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказує наступне. обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.Так, ОСОБА_4 18.10.2021 о 19:18, перебуваючи біля магазину «Продукти-1024», ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Грушевського, 117, в смт. Чаплинка Каховського району Херсонської області, переслідуючи раптово виниклий прямий умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, скоїв крадіжку гірського велосипеду марки «CROSSER», моделі «LEGEND 29», сірого кольору, який був припаркований біля вищевказаного магазину та який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-21/6941-ТВ від 29.10.2021 на момент вчинення злочину, а саме станом на 18.10.2021, могла становити 5138 грн. 40 коп. (п`ять тисяч сто тридцять вісім гривень сорок копійок). Місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном ОСОБА_4 покинув та залишив велосипед по АДРЕСА_1 до моменту добровільної видачі велосипеду працівникам поліції 18.10.2021, тим самим, своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5138 грн. 40 коп. (п`ять тисяч сто тридцять вісім гривень сорок копійок), чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Крім того, ОСОБА_4 , будучі раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи непогашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, та в жовтні 2021 року вчинив новий злочин проти власності, а саме: 19.10.2021, близько 23:50 (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), перебуваючи неподалік від буд. АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, таємно, шляхом відчинення хвіртки, проник на територію вищевказаного домоволодіння звідки викрав трюковий самокат Amigo Sport STREET 110 мм (sa6122), чорно-білого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-21/6943-ТВ від 26.10.2021 складає 1091,83 грн (одна тисяча дев`яносто одна гривня вісімдесят три копійки), чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у сховище. Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності та маючи непогашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності та 20.10.2021, близько 07:30, перебуваючи неподалік від буд. АДРЕСА_3 , який перебуває у власності Державної міграційної служби України, розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, таємно, викрав металеву віконну решітку розмірами 150 см на 105 см, з одного з вікон вищевказаного будинку, ринкова вартість якої відповідно до висновку експерта №4320 від 28.10.2021 складає 313,26 грн (триста тринадцять гривень 26 копійок), яку він погрузив на металеву двоколісну тачку синього кольору однак не зміг довести свій раптово-виниклий злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був зупинений працівниками поліції, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Крім того,ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності та маючи непогашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності, а саме: в період часу з 20:00, 18.10.2021 до 08:00, 19.10.2021 (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), перебуваючи на сходовому майданчику між четвертим та п`ятим поверхом, в четвертому під`їзді житлового багатоквартирного буд. АДРЕСА_3 , переслідуючи раптово виниклий прямий умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, скоїв крадіжку велосипеду марки «BMX WIPE 320 BTWIN 20», блакитного кольору, який знаходився на вищевказаному сходовому майданчику та який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , вартість якого відповідно до висновку експерта №4319 від 28.10.2021 на момент вчинення злочину, а саме станом на 19.10.2021, могла становити 4900,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот гривень 00 копійок). Місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном ОСОБА_4 покинув та залишив велосипед в лісосмузі біля автодороги Т-2202 «Нова Каховка-Армянськ» на відстані близько 50 метрів від АДРЕСА_3 , тим самим, своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4900,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот гривень 00 копійок), чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Зазначає, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:протоколом огляду місця події від 18.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; висновком експерта №СЕ-19/122-21/6941-ТВ від 29.10.2021; протоколом огляду місця події від 20.10.2021; висновком експерта №СЕ-19/122-21/6943-ТВ від 26.10.2021; висновком експерта №СЕ-19/122-21/6897-Д від 22.10.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ; характеризуючими матеріалами на ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження. Зазначає, що Чаплинським районним судом обрано запобіжний захід тримання під вартою строком до 13.04.2022. 23.02.2022 обвинувальний акт направлено до Чаплинського районного суду для розгляду по суді. Підготовче судове засідання проведено не було. 12.04.2022 Саксаганським районним судом м. Кривого рогу продовжено до 11.06.2022, на даний час утримується в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор». Вказує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років. Підставою звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявні очевидні ризики, передбачені у статті 177 КПК України. Першим ризиком вважає те, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, у тому числі до реального позбавлення волі, ніяких корисних висновків для себе не зробив, надану йому можливість виправитися не використав, в подальшому регулярно вчиняв та через досить незначний проміжок часу після засудження вчинив аналогічний тяжкий злочин, проти власності, таким чином, є ризик, зазначений у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_4 може знову вчинити інше кримінальне правопорушення. Другим ризиком, який перешкоджає розслідуванню даного кримінального провадження та подальшого його розгляду у суді першої інстанції, вважає переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що цей ризик ґрунтується на тому, що підозрюваний ОСОБА_4 веде бродячий спосіб життя, є особою без визначеного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, стабільного джерела доходу не має та переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, оскільки найтяжча санкція одного з інкримінованих йому злочинів, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України, передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років. Вказує, що під час досудового розслідування вживалися заходи щодо встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_4 , проте за останнім місцем свого проживання без реєстрації на території покинутої котельні по АДРЕСА_3 ОСОБА_4 вже не мешкає. Відповідно до листа з Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради за №29.3.2-35543-29.1 від 01.11.2021 ОСОБА_4 з 03.04.2019 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та 08.09.2020 був знятий з реєстрації як особа, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, вважає, що є ризик зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Як свідчить практика ЄСПЛ, наявність обгрунтованої підозри у зв`язку з вчиненням особи тяжкого злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте разом з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Звертає увагуна те, що із вищенаведеними наявними ризиками застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньо для запобігання настанню цих ризиків, а також забезпечення належного подальшого досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала повністю та підтвердила його зміст

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 належить продовжити.

При цьому суд враховує наступне. Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, за останнє з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Відносно обвинуваченого 12 квітня 2022 року судом був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 червня 2022 року. При цьому суд прийшов до висновків про існування таких ризиків як можливість переховуватися від суду, як можливість впливу на потерплих та свідків та такого, як можливість вчинити інше правопорушення. Судове провадження на даний час не завершене, тому до 11 червня 2022 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе.

Суд приходить до переконання, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому суд враховує, що обвинуваченому загрожує покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, що він обвинувачується у вчиненні декількох епізодів корисливих злочинів проти власності, раніш тричі був засуджений за вчинення корисливих злочинів проти власності. Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків.

Інший запобіжний захід на переконання суду не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Отже суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 11 червня 2022 року і продовжити строк тримання під вартою до 9 серпня 2022 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 9 серпня 2022 року.

На ухвалу на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1