Справа № 761/9480/22
Провадження № 1-кс/761/5399/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_13, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_14, прокурора ОСОБА_15, підозрюваного ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_16, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000158 від 01.04.2022, у якому

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красний Луч Луганської області, українець, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 306 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_17 клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_18 про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що у період з листопада 2019 року по 10 березня 2021 року ОСОБА_1 , діючи спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були організаторами організованої групи, здійснювали керування цією організованою групою з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, направлених на незаконне виготовлення, придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також подальший незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, у тому числі наркотичного засобу - метадону, особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, психотропних речовин - амфетаміну, МДМА, особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, та прекурсору - фенілнітропропену, на території міста Києва та Київської області.

У подальшому рішенням процесуального керівника від 01.04.2022 підозрюваного ОСОБА_1 оголошено у розшук, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2022 у зв`язку з ухиленням підозрюваного від органу досудового розслідування наданий дозвіл на затримання ОСОБА_1 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити або спотворити речові докази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

У той же час, 05.10.2022 підозрюваний ОСОБА_1 добровільно з`явився до слідчого судді.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, наполягаючи на відсутності вказаних стороною обвинувачення ризиків непроцесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не повинен ставити під сумнів надані органом досудового розслідування докази та пред`являти до них таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення, однак, зобов`язаний їх дослідити та оцінити.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується обґрунтованість висунутої ОСОБА_1 підозри.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_1 , усвідомивши тяжкість вчиненого, з метою уникнення покарання, передбаченого за інкримінований йому злочин, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

У той же час, стороною обвинувачення не доведенні заявлені останньою ризики здійснення підозрюваним ОСОБА_1 дій з метою незаконного впливу на свідків, знищення, спотворення речових доказів та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Інші ризики, які б свідчили про можливу непроцесуальну поведінку ОСОБА_1 стороною обвинувачення не наведені.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкції статей Кримінального кодексу України, за якими підозрюється ОСОБА_1 , передбачають максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Враховуючи перелічене вище, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити інший, менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою - АДРЕСА_2 , з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв наступного дня, та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання ;

- уникати спілкування з гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_1 .

Строк дії ухвали встановити по 05 грудня 2022 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_13