Справа № 463/6463/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/853/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
з участю секретаря ОСОБА_6 ,
представників власників майна адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2022 року про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2022 року, клопотання слідчого задоволено. Накладено арешт на речі, документи та грошові кошти, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000164 від 02.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.
На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_12 подали апеляційній скарги.
Адвокат ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на речі та грошові кошти, а саме: 50 купюр номіналом 100 доларів США кожна купюра, на загальну суму 5000 доларів США; 2 купюри номіналом 100 Євро, 34 купюри номіналом 50 Євро, 1 купюра номіналом 20 Євро. 1 купюра номіналом 5 Євро, всього на загальну суму 1925 Євро; 4 купюри номіналом 100 Євро, 92 купюр номіналом 50 Євро, 59 купюр номіналом 100 Євро, 16 купюр номіналом 50 Євро, 37 купюр номіналом 10 Євро, 1 купюра номіналом 5 Євро, всього на загальну суму 12075 Євро;
годинник чорного кольору марки «Nixon»;
годинник золотого кольору марки «Casio», годинник чорного кольору марки «Vacheron Constantin».
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що 13.09.2022 ОСОБА_9 подорожувала разом з ОСОБА_10 на автомобілі марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , який було зупинено у с. Брожки Львівської області. В ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді в автомобілі виявлено та вилучено майно ОСОБА_9 . Зазначає, що слідчим суддею не враховано те, що на вилучення майна ОСОБА_9 дозволу судом не надавалось. У клопотанні слідчого, та ухвалі слідчого судді не зазначено, яким чином майно ОСОБА_9 може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення. Перебування ОСОБА_9 в момент обшуку разом з власним майном в автомобілі, який знаходиться у користуванні ОСОБА_10 , не є безумовною підставою для накладення арешту на належне їй майно.
Адвокат ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілі марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 майно, та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання в цій частині.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що прокурором та слідчим не наведено у клопотанні, що потреби досудового розслідування виправдовують накладення арешту на майно, також слідчий не врахував, що є можливість без накладення арешту на речі вилучені у ОСОБА_10 отримати докази, які можуть бути використанні під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Зокрема провести огляд вилучених у ОСОБА_10 речей та повернути їх власнику.
Визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна.
Зазначає, що серед вилучених документів є особисті документи ОСОБА_10 , які жодного відношення до матеріалів кримінального провадження не мають. Також зазначає, що було вилучено і документи датовані періодом 2020-2021 років при цьому орган досудового розслідування здійснює розслідування кримінального провадження, що за версією слідства вчинено у липні 2022 року. Вилучені документи підтверджують перебування ОСОБА_10 на посадах у митних органах, тобто до його призначення виконуючим обов`язки начальника Львівської митниці.
Зазначає, що у клопотанні слідчого не було зазначено у переліку речей на відшукування яких надано дозвіл - грошові кошти.
Вважає, що слідчим та прокурором не доведено існування правових підстав для арешту майна.

Адвокат ОСОБА_11 у поданій апеляційній скарзі просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон «iPhone 11» в якому міститься сім карта з номером НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 та IMEI: НОМЕР_4 скасувати, постановити нову про відмову у задоволені клопотання про накладення арешту на мобільний телефон із сім картою.

Зазначає, що копію ухвали отримав 22.09.2022.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у клопотанні відсутні відомості про те, що ОСОБА_12 складав митні декларації чи вносив відомості в базу АСМО «Інспектор».

Обшук за місцем проживання ОСОБА_12 проведено на підставі ухвали слідчого судді, з якої вбачається, що слідчим суддею надано дозвіл на відшукання та вилучення мобільних телефонів на яких зберігається, зокрема інформація про здійснення митних формальностей за вказаними в ухвалі деклараціями.

До клопотання слідчого на підтвердження долучено протокол обшуку, у якому відомості про те, що в телефоні відомості про здійснення митних формальностей за вказаними в ухвалі деклараціями, відсутні.

Зазначає, що обшук у ОСОБА_12 проведено 13.09.2022. Клопотання слідчого про накладення арешту на майно зареєстровано 15.09.2022, тобто слідчий пропустив строки звернення з клопотанням, що залишилось поза увагою слідчого судді.

Адвокат ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , яка брала участьу розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційні скарги підтримали, просили їх задоволити.

Адвокат ОСОБА_11 подав клопотання про вирішення питання поновлення строку апеляційного оскарження без його участі.

Прокурор ОСОБА_5 апеляційні скарги заперечив, просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , думку прокурора ОСОБА_5 про законність судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження адвокату ОСОБА_11 слід поновити, апеляційні скарги залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи адвоката ОСОБА_13 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

02 вересня 2022 року до ЄРДР за № 0000164 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, із зазначенням короткого викладу обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення: 02.09.2022 на адресу першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові надійшов рапорт першого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Львові про те, що службові особи Львівської митниці зловживаючи владою та службовим становищем, шляхом внесення недостовірних відомостей до АСМО «Інспектор» здійснювали митне оформлення транспортних засобів із застосуванням нульової ставки ПДВ, незважаючи на те, що на підставі Закону України №2325 від 21.06.2022, зазначені преференції скасовані з 01.07.2022. Зазначеними неправомірними діями Державному бюджету спричинено тяжкі наслідки у вигляді несплати обов`язкових митних платежів та акцизних зборів. Таким чином в діях службових осіб Львівської митниці вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

14 вересня 2022 року слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_14 прийнято постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000164 майна з наведенням переліку (а.с. 123-138).

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий ОСОБА_15 у клопотанні про накладення арешту на майно покликається на ст. 98 КПК України та ч. 2 ст. 170 КПК України, при цьому зазначає, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що в ході обшуку автомобіля було вилучено майно належне ОСОБА_9 , що на його думку є порушенням, апеляційний суд до уваги не бере.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучення під час обшуку автомобіля марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 майна, а саме: грошових коштів та годинників, які як стверджує адвокат ОСОБА_16 , належать ОСОБА_9 не можна вважати порушенням, із врахуванням того, що таке у порядку ст. 98 КПК України постановою слідчого від 14 вересня 2022 року визнано речовими доказами, а тому накладення арешту на таке майно на даній стадії кримінального провадження є виправданим.

Щодо доводів адвоката ОСОБА_11 про порушення слідчим строків на звернення із клопотанням про арешт майна апеляційний суд зазначає наступне.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Ухвала слідчого судді про надання дозволу на обшук житла ОСОБА_12 була постановлена 09 вересня 2022 року (а.с. 52-62). На виконання даної ухвали, обшук було проведено 13 вересня 2022 року під час якого було вилучено речі, на відшукування яких надавався обшук (а.с. 62-63).

Із клопотанням про накладення арешту на майно слідчий ОСОБА_15 звернувся 15.09.2022, тобто протягом 48 годин після вилучення майна, а відтак в межах строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України,

Доводи апеляційних скарг щодо незаконності, необґрунтованості судового рішення та неповноти судового розгляду колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційних скарг. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційних скарг немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Поновити адвокату ОСОБА_11 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2022 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4