Справа № 931/78/22 Провадження №11-кп/802/479/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

06 травня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 25 березня 2022 року про затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 від 09 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Локачинського районного суду Волинської області від 25 березня 2022 року затверджено угоду про визнання винуватості від 09 лютого 2022 року, укладену між прокурором Володимир-Волинської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 ..
Вироком суду ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним, у зв`язку з чим просить вирок скасувати.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті за апеляційною скаргою прокурора з таких підстав.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскарженні судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, крім інших, вироки, крім випадків, передбачених ст.394 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 4 статті 394 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Як слідує з оскаржуваного вироку, 09 лютого 2022 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості останнім у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та погоджено міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Судом першої інстанції перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості виконано вимоги, передбачені ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України.
При цьому суд першої інстанції переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 , який згідно цієї угоди повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення затвердженої цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не оспорює можливість укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні.
Вимогами ч.4 п.1 ст.394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7, ст.474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Імперативна вказівка у цій процесуальній нормі щодо виключного визначення підстав для оскарження відповідного судового рішення узгоджується і з положеннями ч.2 ст.473 КПК України. Так, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їхнього права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 оскаржує вирок з підстав, з яких він не може бути оскаржений згідно положень ст.394 КПК України.

Відповідно до приписів ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Тому відповідно до ч.4 ст.399 КПК України у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 25 березня 2022 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.394, 399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 25 березня 2022 року про затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 ..
Надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження обвинуваченому ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2