Справа № 522/7871/22
Провадження № 1-кс/522/5719/22
УХВАЛА
21 вересня 2022 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000429 від 25.06.2022 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Суземка Брянської області РФ, громадянина РФ, офіційно не працевлаштованого, із вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ Відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000429 від 25.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час з корисливих мотивів вирощував особливо небезпечний наркотичний засіб за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.
В подальшому, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що вказаний наркотичний засіб є особливо небезпечним, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту зберігав його за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 .
Так, 25.06.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками Національної поліції в Одеській області проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено:
- електронні ваги в кількості трьох штук;
- чотири скляні банки з речовиною рослинного походження;
- полімерну ємкість з речовиною рослинного походження;
- полімерну коробку з речовиною рослинного походження;
- два металеві пристрої для куріння із залишками невідомої речовини;
- металевий пристрій для дрібнення речовини рослинного походження, із залишками речовини рослинного походження;
- пластикова пляшка з обрізаним дном із нашаруванням невідомої речовини;
- поліетиленовий пакет із зернами невідомого походження та поліетиленовий згорток із зернами невідомого походження;
- поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною невідомого походження, коричневого кольору;
- картону коробку з речовиною рослинного походження;
- картону коробку з одним кущом (рослиною) невідомого походження, зеленого кольору.
Крім того, з поліетиленового пакету з подрібненою речовиною невідомого походження, коричневого кольору, зроблено експрес-тест, згідно з яким речовина рослинного походження виявилась наркотичною.
Особливо небезпечну наркотичну речовину ОСОБА_5 незаконно зберігав за місцем свого мешкання з метою збуту.
25.06.2022 о 07 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - незаконне зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.
У клопотанні зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами обшуку, протоколом огляду предмета, протоколами допиту свідків, та іншими зібраними у провадженні доказами в сукупності.
27.06.2022 року в рамках кримінального провадження №0000429 від 25.06.2022 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, щодо підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.08.2022 року, який продовжено 23.08.2022 року.
18.08.2022 року керівником Приморської окружної прокуратури м. Одеси строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000429 від 25.06.2022 року продовжено до 3-х місяців, тобто до 25.09.2022 року.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців.
Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Слідчий зазначає, що вивченням характеристики підозрюваного встановлено, що він є громадянином РФ, одружений, офіційно не працевлаштований та зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 .
Також слідчий вказує, що на теперішній час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 , може вільно пересуваючись, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати свідків, та вчинити інше правопорушення відповідно.
Відповідно ст. 184 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.
Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджує той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, а також не прибути до суду за судовим викликом, утриманців не має, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, окрім цього він є громадянином іншої держави, тому можливо із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
В обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, є той факт, що ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, є громадянином іншої держави, немає законних джерел та доходів для існування, що свідчить про наявність ризику, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається можливим, оскільки запобіжні заходи не пов`язані з позбавленням волі не зможуть перешкодити вказаній особі покинути територію України та ухилятись від органів слідства та суду.
Вищевикладене в сукупності свідчить, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Слідчий зазначає, що вказані обставини є підставами вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків має бути продовжено строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою. За вказаних обставин підстави для застосування до нього будь-якого іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відсутні.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Захисник заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки на його думку ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу зменшились.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, адвоката, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
25.06.2022 о 07 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - незаконне зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.
27.06.2022 року в рамках кримінального провадження №0000429 від 25.06.2022 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, щодо підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.08.2022 року, який продовжено 23.08.2022 року.
18.08.2022 року керівником Приморської окружної прокуратури м. Одеси строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000429 від 25.06.2022 року продовжено до 3-х місяців, тобто до 25.09.2022 року.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців.
Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Слідчий суддя звертає увагу, на те, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Таким чином, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Виходячи із наявних у слідчого судді матеріалів, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя вказує, що обґрунтованість підозри встановлювалась під час вирішення питання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу та його продовження.
Також слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
При вирішенні питання про існування ризиків, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Викладені обставини, можлива наявність невстановлених співучасників, а також тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , свідчать про те, що підозрюваний, у випадку не застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на свідків вчиненого ним кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення відповідно, тобто про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається за можливе, оскільки запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі не зможуть перешкодити вказаній особі покинути територію України та ухилятись від органів слідства та суду.
Запобіжний захід застосовується та продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування при обранні відносно нього іншого запобіжного заходу.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя визнає необґрунтованими, оскільки зазначені запобіжні заходи, з великою вірогідністю, можуть виявитися нездатними гарантувати запобігання встановленим ризикам, з огляду на обставини, зазначені вище.
На теперішній час підстав для скасування чи зміни покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення розміру застави немає, оскільки не зменшились заявлені під час обрання йому запобіжного заходу ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Так, встановлено наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді зменшеної застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на їх м`якість, а також те, що встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
Ризики, які були враховані під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.
Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатні та переконливі докази, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на які посилається захисник, є недостатніми та передчасними в рамках вказаного кримінального провадження.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного необхідно продовжити в межах строку проведення досудового розслідування.
Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000429 від 25.06.2022 року, задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів, в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 19.11.2022 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у будь-який момент ним, іншою фізичною особою або юридичною особою (заставодавцем) може бути внесена застава у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 27.06.2022 року, провадження по справі №1-кс/522/3954/22, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім чотириста вісімдесят) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі №1-кс/522/5719/22.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1