Справа № 202/4649/22
Провадження № 1-кс/202/3378/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 22.09.2018 до ЄРДР за № 000871, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює: водієм ТОВ «Мега транс сервіс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2022 року до слідчого судді із Дніпровського апеляційного суду надійшло зазначене клопотання слідчого.
Клопотання мотивоване тим, що 22 вересня 2018 року, приблизно о 02 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , здійснював рух в лівій смузі для руху, в темний час доби, при увімкненому міському освітленні, по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю пр. Аношкіна у Заводському районі м. Кам`янське Дніпропетровської області з боку пр. Свободи в напрямку пр. Тараса Шевченка, проїжджа частина якої має дві смуги для руху в одному напрямку.

У ході руху водій ОСОБА_5 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, здійснюючи рух з перевищенням максимально допустимої в населеному пункті швидкості 50 км/год, рухаючись зі швидкістю не менше ніж 87,66 км/год, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1. та дорожньою розміткою 1.14.1., не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для руху іншим учасникам та маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_9 , яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 2,1 ‰), рухалась нерегульованим пішохідним переходом, справа на ліво відносно руху автомобіля «Toyota Corolla», завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, щоб надати дорогу пішоходу, яка рухається по нерегульованому пішохідному переході, в результаті чого в районі буд. 7/42 по пр. Аношкіна в м. Кам`янське здійснив наїзд передньою частиною автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 .

Своїми діями водій автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 12.3., 12.4, 12.9 (б), 18.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»;

п. 12.4.: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

п. 12.9 (б).: «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и"»;

п. 18.1.: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.».

Порушення вимог п.п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід, ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: сумісної - тупої травма тіла: відкритої черепно -мозкової травма, садна в лобній ділянці з переходом ліву параорбітальну та ліву щічну ділянки, праву параорбітальну та праву щічну ділянку, на спинку та крила носу, підносову ділянку, верхню та нижню губні ділянки, підборіддя, рани в тім`яній ділянці по умовно серединній лінії, багато уламкового перелому склепіння та основи черепа з умовним центром в правій тім`яній ділянці, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, рани на підборідді та шиї, саден: на лівому плечі з переходом в проекцію лівого ліктьового суглобу та ліве передпліччя, в ділянці живота, на правому плечі з переходом в проекцію правого ліктьового суглобу, перелому плечової кістки правої верхньої кінцівки, садна: в проекції лівого колінного суглобу, в проекції правого колінного суглобу, в проекції правого гомілково-ступневого суглобу, в проекції правої та лівої лопаток, правій лівій підлопаткових ділянках з переходом в хребетну ділянку, в ділянку попереку та сідничні ділянки, в проекції лівого колінного суглобу, на лівій ступні, синці: на лівій кисті, на правому передпліччі з переходом на праву кисть, в проекції правого колінного суглобу, в проекції лівого колінного суглобу, на лівій гомілці, перелом великогомілкової кисті лівої нижньої кінцівки, перелом малогомілкової кістки лівої нижньої кінцівки, що у своїй сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечних для життя, що призвели до настання смерті.
Смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала 22 вересня 2018 року приблизно о 02 годині 15 хвилин на місці дорожньо-транспортної пригоди, тобто в районі будинку АДРЕСА_3 , від сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася переломом кісток черепа верхніх та нижніх кінцівок, ушкодженням внутрішніх органів та ускладнилася шоком.

Таким чином, на думку слідчого, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, у результаті вчиненого злочину наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини.
Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що обвинуваченому відомі анкетні данні та місце проживання потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, що дає змогу останньому впливати на них, для приховування дійсних обставин пригоди.

Враховуючи особливо тяжкі наслідки завдані злочином у вигляді смерті потерпілого, вважаю, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж домашнім арештом не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також тяжкість вчиненого діяння, винятково тяжкі наслідки завдані злочином, наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, неможливо запобігти даним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
На підставі вищевикладеного, слідчий, за погодженням з прокурором звернулися до суду з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків у виді того, що вчинивши злочин, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків кримінального провадження . При цьому зазначила, що зазначені ризики виникли у особи з моменту повідомлення про підозру Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Пояснила, що тривале досудове розслідування у справі було пов`язано з призначенням низки експертних досліджень, за результатами яких було встановлено , що дії Білого перебувають у причинно-наслідоквому звязку з настання ДТП. Тому лише зараз вирішене питання про підозру та звернення з клопотанням.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні, суду пояснив, що він займається волонтерською діяльністю, зокрема, перевезенням гуманітарних вантажів у Донецьку область, а застосування у відношенні нього запобіжного заходу унеможливить зазначену діяльність, тому що він вимушений декілька днів перебувати за межами місця проживання. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив, що йому вже в іншому кримінальному провадженні обраний запобіжний захід у вигляді застави, якого він дотримується.

На запитання відповів, що на теперішній час дійсно в суді перебуває обвинувальний акт за підозрою його у вчиненні іншого злочину, який він не вчиняв і за яким йому обраний запобіжний захід у вигляді застави

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що події викладені у клопотанні мали місце у 2018 році, проте підозру ОСОБА_5 повідомлено лише зараз без будь-яких на те підстав. При цьому вважав, що ризики необґрунтовані, оскільки з моменту ДТП, яка відбулася у 2018 році, ОСОБА_5 не чинив спроб переховуватися від органів досудового розслідування. При цьому, за весь період часу жоден свідок не звертався з повідомленням про те, що ОСОБА_5 чинить на них тиск. Той факт , що щодо підозрюваного направлений до суду обвинувальний акт про вчинення іншого злочину, за яким його вина не доведена не може характеризувати особу як недоброчесну.Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання посилаючись на недоведеність та необґрунтованість ризиків та пояснила, що лише тяжкість покарання не може бути підставою для застосування запобіжного заходу. При цьому, ДТП відбулося 22.09.2018 та увесь цей час ОСОБА_5 не чинив спроб переховуватися від органів досудового розслідування та постійно з`являвся до суду за викликами. Ризик можливості підозрюваного впливати на свідків взагалі не підтверджений, оскільки протягом тривалого часу підозрюваний не чинив спроб впливати на свідків. Просила відмовити у задоволенні клопотання, або застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані стороною кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події та схемою до нього, висновком судово-медичної експертизи № 1527, висновком судово-медичної експертизи № 1068-Е, висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 5/10.2/802, протоколом додаткового огляду місця ДТП, протоколом огляду автомобіля «Toyota Corolla» р.н. НОМЕР_1 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду стаціонарного комп`ютеру, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , висновком судово-молекулярної експертизи № 35, висновком комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 25976/25977, протоколом огляду відеозапису, висновком судово-автотехнічної експертизи № 1302-20, висновком комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 11274/11275/16029/16030 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

При вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 , суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про наявність якого, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень.

Також, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного впливати на свідків, та потерпілих у кримінальному провадженні про що свідчить те, що підозрюваному відомі їх анкетні дані, в зв`язку з чим, в зв`язку з чим останній можу шляхом вмовлянь, погроз чинити вплив на свідків, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

При цьому, суд критично оцінює посилання сторони захисту на ті обставини, що з моменту ДТП, яка відбулася 22.09.2018 року, підозрюваний не чинив спроб переховуватися від органів досудового розслідування та впливати на свідків, оскільки підозра останнього пред`явлена 05.07.2022 року та саме з цього часу встановлені слідчими суддею вищевказані ризики стали реальними.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 , про те що він має на утриманні неповнолітніх дітей, займається волонтерською діяльністю, має позитивні характеристики, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд приймає доводи сторони захисту про те що підозрюваний раніше не судимий. Але ж при цьому враховує при обранні запобіжного заходу, як характеристику особи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, п. 12, ч. 2 ст. 15 ст. 115 КК України ( довідка № 227-08072021/12210 у відношенні ОСОБА_5 направлено до суду обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, п. 12, ч. 2 ст. 15 ст. 115 КК України а.с. 213-214).

Суд не приймає доводи підозрюваного , що він вже має запобіжний захід в іншому кримінальному провадженні та на думку суду, запобіжний захід у вигляді застави в іншому кримінальному провадженні не може бути підставою для необрання запобіжного заходу в зазначеному кримінальному провадженні при наявності для того підстав, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який є тяжким злочином, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, приймаючи до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені п.п.2,10 ч. 1 ст. 178 КПК України, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає необхідним, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22-00 години до 05-00 годину кожного дня.

Запобіжний захід обирається в межах строку досудового розслідування, початок якого рахується з дня проголошення про підозру ( 05.07.2022 року). Тобто до 05.09.2022 включно, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахування досліджених доказів слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді ососбстого зобовязання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193-194, 309, 369, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22-00 години до 05-00 годину кожного дня, в межах строку досудового розслідування до 05.09.2022 включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати до суду, прокурора та слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, за першою вимогою;

- Не залишати фактичного місця мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 22 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин;

- Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвала діє до 05.09.2022 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали направити начальникові Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на якого покласти організацію контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 під час дії у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1