У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання Слідчого СВ відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 ,у ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 22.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказувала, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2022 до ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , про те, що 22.09.2022 близько 11:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, в період воєнного стану, незаконно проник до будинку, де спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 та відкрито заволодів її мобільним телефоном марки «Samsung G7», чим завдав останній матеріального збитку, сума якого встановлюється.

За вказаним фактом СВ відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області 22.09.2022 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000633 від 22.09.2022 за ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , під час даної події знаходилися вдома у ванній кімнаті, та почувши, що хтось ходить по будинку вийшла, де побачила раніше знайомого ОСОБА_5 .. Після того розпочався конфлікт, в ході якого останній наніс тілесні ушкодження потерпілій та відкрито заволодів її мобільним телефоном. Заволодівши телефоном вийшов з будинку та на велосипеді поїхав у невідомому напрямку.

Допитано в якості свідка ОСОБА_6 , проживаючу разом із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , котра повідомила, що її син прийшовши додому поклав на стільці кімнати якийсь мобільний телефон не свій, та що після того в ході обшуку його було вилучено.

На підставі чого виникли достатні підстави вважати, що на території домогосподарства та в будинку за вищевказаною адресою, де проживає ОСОБА_5 ,можуть зберігатися речові докази та інші речі, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, 22.09.2022 року працівниками ВП №2 Полтавського РУП було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , на території домогосподарства та в житловому будинку. На момент обшуку власник домоволодіння була присутня власниця ОСОБА_6 , зі слів останньої В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено:

-Мобільний телефон марки «Samsung» у чохлі з різнокольоровими візерунками.

Постановою слідчого від 22.09.2022 вище вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000633 від 22.09.2022 за ч.4 ст. 186 КК України.
22.09.2022 було оглянуто вилучений під час обшуку мобільний телефон марки «Samsung», в ході якого було встановлено ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

В судове засідання слідчий не з`явилася, надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході обшуку, огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок

кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на Мобільний телефон марки «Samsung» у чохлі з різнокольоровими візерунками, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Місцем зберігання речового доказу визначити передачу власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання після проведення необхідних досліджень.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1