Дата документу 13.05.2022 Справа № 554/3168/22
Провадження № 1-кс/554/4464/2022
УХВАЛА
Іменем України

13 травня 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Полтаві в режимі відеоконференції клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова першого заступника керівника ОСОБА_5 , подане в межах кримінального провадження №0000393 від 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2022 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшло вказане клопотання.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000393 від 22.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 21.04.2022 близько 16 год. 00 хв. в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , знаходилися біля торгівельного кіоску «Салтівський м`ясокомбінат», який розташовано за адресою: м. Харків, вул. Салтівське Шосе, 240-В. В цей момент у ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з даного кіоску, який на передодні постраждав від вибуху снаряду.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаний із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного часу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, умисно, за попередньою змовою у групі осіб ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 підійшли до вищевказаного торгівельного кіоску та, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, розподіливши заздалегідь між собою злочинні ролі, шляхом усунення дерев`яної дошки, яка унеможливлювала вільний вхід до кіоску, відсунули її та ОСОБА_7 проникла всередину торгівельного кіоску «Салтівський м`ясокомбінат», ОСОБА_6 залишився ззовні біля кіоску з метою попередження ОСОБА_7 про сторонніх осіб, що можуть помітити їх протиправну діяльність. Опинившись всередині торгівельного кіоску ОСОБА_7 зібрала цінне майно, що перебувало всередині, а саме телевізор марки «ВВС», модель «LEM2281F», серійний номер «LE953», електричного чайнику марки «Elite» та торгівельного халату червоного кольору з написом «Салтівський м`ясокомбінат». В подальшому, зібрані речі ОСОБА_7 передала з приміщення торгівельного кіоску в руки ОСОБА_6 з яким діяла в групі, вийшла з приміщення торгівельного кіоску після чого, розподіливши викрадене майно між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з викраденим майном почали йти з місця вчинення злочину, однак, виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не закінчили його щ причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками УПП ГУНП в Харківській області.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка),поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене групою осіб, в умовах воєнного стану.

Так, 22.04.2022 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Також, 22.04.2022 у цьому провадженні слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником першим заступником керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України.
Так, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22.04.2022 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 22.04.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Водночас, підозрюваному ОСОБА_6 22.04.2022 на підставі ст. ст. 2, 7, 9, 36, 183-184, 193-194, 615 КПК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб з моменту затримання, з поміщенням останнього до Харківського слідчого ізолятору, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99.
Необхідність продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється існуванням до цього часу таких ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України запобігти яким неможливо іншим чином, без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_6 , може залишити та змінити своє фактичне місце проживання.

- незаконно впливати на свідків, потерпілого, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства вручено копії відповідних процесуальних документів, серед яких є процесуальні документи з даними свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження. Так, ОСОБА_6 може вчиняти психологічний тиск на свідків та потерпілого.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не працює, а отже, маються достатні підстави вважати, що підозрювана при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може продовжити вчиняти нові злочини.

До теперішнього часу об`єктивно існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та можуть бути реалізовані підозрюваним ОСОБА_6 у разі його перебування не в місцях попереднього ув`язнення, без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є підстави для клопотання перед судом (слідчим суддею) про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання, прохав обрати більш м?який запобіжний захід не пов?язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 на даний час перебуває в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» та на зв?язок в режимі відеоконференції не вийшла, згідно довідки від 13.05.2022року начальника відділу ІТЗО,ЗІ майора внутрішньої служби Д.К.Юр?єва, повідомлено, що в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» від 05.03.2022року доступ до глобальної мережі інтернет відсутній, у зв?язку з пошкодженням кабельної мережі.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, встановив наступне.

Судом встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №2 Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000393 від 22.04.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя встановив, що необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обумовлюється наявністю таких ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1ст. 177 КПК України, які і наразі продовжують діяти, запобігти яким неможливо іншим чином, без продовження дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_6 , може залишити та змінити своє фактичне місце проживання; незаконно впливати на свідків, потерпілого, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства вручено копії відповідних процесуальних документів, серед яких є процесуальні документи з даними свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження. Так, ОСОБА_6 може вчиняти психологічний тиск на свідків та потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не працює, а отже, маються достатні підстави вважати, що підозрювана при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може продовжити вчиняти нові злочини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Слідчим суддею встановлено, що 22.04.2022 року слідчим СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області слідчим СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. 22.04.2022 у цьому провадженні слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником першим заступником керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколом огляду місця події від 22.04.2022 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 22.04.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Встановлено, що постановою керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова від 22.04.2022 підозрюваніому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. ст. 2, 7, 9, 36, 183-184, 193-194, 615 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб з моменту затримання з поміщенням останнього до Харківського слідчого ізолятора, який розташований за адресою: вул. Полтавський Шлях, 99.

Так у досудового розслідування виникла необхідність в продовженні строку застосованого до підозрюваного у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року,Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає можливість, в тому числі, і «автоматичного» продовження застосування такого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Слідчим суддею встановлено, що прокурором доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, які є довединими прокурором у судовому засіданні, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підслідності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підслідність судових справ Фрунзенського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 372, ч.2 ст.376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова першого заступника керівника ОСОБА_5 , подане в межах кримінального провадження №0000393 від 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 (тридцять) днів, а саме до 20 червня 2022 року включно, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: вул. Полтавський Шлях, 99, м. Харків, без визначення застави.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.05.2022року .

Слідчий суддя ОСОБА_1