Справа № 202/7288/21
Провадження № 1-кс/202/4319/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

30 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в смт. Червоногригорівка, Нікопольського району Дніпропетровської області, є громадянкою України, українки, має середню спеціальну освіту, фізична особа-підприємець, заміжня, має на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрювана у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 30 вересня 2022 року.

Згідно з матеріалами клопотання, СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000569 від 01 жовтня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, перебуваючи на території м. Апостолове Криворізького району Дніпропетровської області, не пізніше ніж 01.01.2021 року (точний час органом досудового розслідування не встановлено), здійснювала керівництво злочинною організацією зі стабільним складом, до якої увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які заздалегідь зорганізувалися у стійке ієрархічне об`єднання для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із розкраданням бюджетних коштів, а також легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , об`єднані єдиним планом з розподілом функцій учасників, спрямованих на досягнення цього плану, перебуваючи на території Криворізького району Дніпропетровської області, виконуючи відведену кожному роль, в період не пізніше ніж 01.01.2021 року по 24.02.2022 року вчиняли дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

ОСОБА_7 , у період з 19.03.2021 року по 28.12.2021 року, перебуваючи на території м. Апостолове Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, використовуючи свою владу та службове становище у приватних інтересах, діючи всупереч інтересам служби, як організатор у складі злочинної організації,використовуючи підконтрольні ОСОБА_15 та ОСОБА_16 приватні підприємства ПП «Осса» (), ПП «Будтайм» (), ПП «Вєспа» (), ПП «Стенбуд» (), ПП «Фабер-Груп» (), а також фізичних осіб-підприємців ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ОСОБА_18 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_20 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_5 ) здійснювала керівництво внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, а саме локальних кошторисів з підсумковими відомостями ресурсів, актів виконаних робіт з договорами підряду щодо вартості матеріальних ресурсів, використаних під час здійснення робіт, здійснювала керівництво заволодінням злочинною організацією бюджетними коштами Апостолівської, Зеленодольської, Нивотрудівської, Новолатівської, Софіївської об`єднаних територіальних громад, а також територіальної громади м. Кривого Рогу, виділених на проведення робіт.

ОСОБА_22 , використовуючи підконтрольні приватні підприємства та фізичних осіб-підприємців організувала здійснення фінансових операцій з бюджетними грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом з метою приховування, маскування походження таких грошових коштів, а також зміни форми (перетворення) грошових коштів.

Загальна сума збитків, завданих об`єднаним територіальним громадам Криворізького району Дніпропетровської області, внаслідок вчинення злочинів становить 2 412 028,19 гривень.

Органом досудового розслідування діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за: ч. 1 ст. 255 КК України за ознаками керівництва злочинною організацією; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України за ознаками організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, вчиненого в особливо великих розмірах, вчиненого злочинною організацією; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України за ознаками організації здійснення фінансових операцій з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, зміна форми (перетворення) такого майна, вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна, вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно одержано злочинним шляхом, вчиненого повторно, вчиненого злочинною організацією; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України за ознаками організації внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого злочинною організацією.

29.09.2022 року ОСОБА_23 затримано на підставі п.4 ч.1 ст. 208 КПК України.

29.09.2022 року ОСОБА_24 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України.

Прокурор вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Прокурор в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 на 60 днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваної під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою зазначив, що альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваної.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_25 в судовому засіданні надала письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний період доби за місцем проживання, посилаючись на необґрунтованість підозри та на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби або у вигляді застави з визначенням мінімального розміру застави з можливістю перерахування до ЗСУ без можливості повернення, посилаючись на необґрунтованість підозри та на недоведеність прокурором у клопотанні та в судовому засіданні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що вказані запобіжні заходи зможуть невілювати зазначені прокурором ризики. Звернув увагу на наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, яка є дружиною міського голови та має на утриманні неповнолітню доньку, має гарну репутацію в громаді, яка є прифронтовою та якій підозрювана надає допомогу.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала доводи своїх захисників.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної, захисників підозрюваної, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000569 від 01 жовтня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

29 вересня 2022 року о 12 годині 23 хвилин ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України

29 вересня 2022 року ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України, а саме керівництві злочинною організацією; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме організація заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, вчиненого в особливо великих розмірах, вчиненого злочинною організацією; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, а саме організації здійснення фінансових операцій з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, зміна форми (перетворення) такого майна, вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна, вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно одержано злочинним шляхом, вчиненого повторно, вчиненого злочинною організацією; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, а саме організації внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого злочинною організацією.

Отже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, за найтяжче з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_24 кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної.

З приводу доводів захисників щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дані правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки остання усвідомлюючи про невідворотність настання покарання за злочин, у вчиненні якого вона підозрюється, маючи фінансову спроможність, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя погоджується із існуванням ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України та тим, що підозрювана ОСОБА_7 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів щодо виконання робіт, надання послуг за бюджетні кошти підконтрольними ОСОБА_15 та ОСОБА_24 приватними підприємствами та ФОП, оскільки під час досудового розслідування в ході втручання у приватне спілкування ОСОБА_26 , ОСОБА_4 та інших співучасників злочинної організації, встановлено, що співучасники злочинної організації за вказівками ОСОБА_26 та ОСОБА_4 здійснювалось внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, здійснювалась підміна аркушів в офіційних документах, зокрема проектно-кошторисній документації за об`єктами будівництва. Також ОСОБА_7 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на інших підозрюваних ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 з метою узгодження з ними завідомо неправдивих показань з метою введення в оману сторону обвинувачення та суд щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, що підтверджується тривалістю та систематичністю характеру злочинної діяльності ОСОБА_4 , як організатора злочинної організації (у період більш ніж один рік встановлено шість епізодів злочинної діяльності).

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, є фізичною особою-підприємцем, має постійне місце реєстрації та проживання, заміжня, має на утриманні неповнолітню доньку.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для задоволення клопотання підозрюваної та її захисників про застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 Кримінального кодексу України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільний інтерес, всі обставини справи, роль підозрюваної в злочинній організації, матеріальне становище та соціальні зв`язки підозрюваної, вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи викладене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваної, суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_24 , слідчий суддя доходить висновку, що має місце виключний випадок.

Під виключним випадком слідчим суддею розуміється те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_7 вчинено щодо бюджетних коштів громад Криворізького району Дніпропетровської області, яким внаслідок вчинення злочинів завдано збитків в особливо великих розмірах.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 1 000 000 гривень.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними по кримінальному провадженню визначеними слідчим, прокурором; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст.191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12:00 год. 26 листопада 2022 року.

Визначити відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 1 000 000 грн. 00 коп. (один мільйон) грн. 00 коп.

У випадку внесення підозрюваною ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 1 000 000 грн. 00 коп. (один мільйон) грн. 00 коп., вважати, що до неї обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки на строк 26 листопада 2022 року:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування);

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними по кримінальному провадженню визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрювана тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваної.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_4 та її захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.

Визначити строк дії ухвали до 12:00 год. 26 листопада 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1