Справа № 720/465/22
Провадження № 1-кп/720/85/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000045 від 27 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 31 березня 2022 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 24 березня 2022 року близько 18 години перебуваючи за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи всесвітню мережу Інтернет та невстановлену досудовим розслідуванням соціальну групу у багатоплатформовому клауді-месенджері «Telegram», вступив у попередню змову з невстановленою особою, з метою підробки офіційного документу, який став би підставою для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час. В подальшому, діючи у групі за попередньою змовою, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, підробили офіційний документ, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії тт № НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_2 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлене на аркуші паперу білого кольору формату А 4, із елементами друку, фотокарткою ОСОБА_5 та скріплену підписом військового комісара та печаткою ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого його було визнано непридатним до військової служби у мирний та воєнний час на підставі ст. 55 «б» наказу МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року.
Згідно відомостей ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що ОСОБА_5 на обліку в Чемеровецькому РВК Хмельницької області ніколи не перебував та вищевказаний документ йому не видавався.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, за кваліфікуючою ознакою вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього, продовжуючи свою протиправну діяльність, 27 березня 2022 року близько 19 години 40 хвилин ОСОБА_5 приїхав на МПП «Мамалига», що в с. Мамалига Дністровського району Чернівецької області, де під час перетину Державного кордону України на виїзд та здійснення паспортного контролю, надав працівнику Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 , вказаний завідомо підроблений офіційний документ - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії тт № НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_2 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого його було визнано непридатним до військової служби у мирний та воєнний час на підставі ст. 55 «б» наказу МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
31 березня 2022 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Сторони кримінального провадження із урахуванням того, що обвинувачений вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та активно спряв розкриттю кримінальних правопорушень, узгодили покарання обвинуваченого за вчинені кримінальні правопорушенні за ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України у виді штрафу.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, та кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, який є кримінальним проступком.
Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України.
При цьому, приймаючи до уваги, що обвинувачений вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, вину повністю визнав та у вчиненому щиро розкаявся, активно посприяв розкриттю кримінальних правопорушень, суд погоджується із узгодженою сторонами мірою покарання, визнає дані обставини винятковими та вважає, що мінімальна міра покарання за ч. 3 ст. 358 КК України не відповідає особі обвинуваченого, а вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нетяжкого злочину, у зв`язку із чим, керуючись ст. 69 ч. 1 КК України приходить до висновку про доцільність переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 358 ч. 3 КК України, а саме у виді штрафу, який є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 березня 2022 року про визнання винуватості між заступником керівника Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України і призначити йому покарання:
- за ст. 358 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень;
- за ст. 358 ч. 4 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначити ОСОБА_5 остаточну міру покарання по сукупності вказаних кримінальних правопорушень шляхом повного складання покарань у виді штрафу в дохід держави в розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 11050 (одинадцять тисяч п`ятдесят) гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
Речовий доказ підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії тт № НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1