Справа № 535/805/22
Провадження № 1-кс/535/188/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року смт Котельва

Слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 20.07.2022 року до ЄРДР за № 0000084 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Котелевського районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у провадженні СВ ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2022 року за №0000084 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України.

Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської Полтавської області.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 20.07.2022 на автодорозі Харків-Охтирка Р-46 24+500 км під час проведення огляду місця події у період часу з 15.05 год. до 15.20 год. у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено наркотичні засоби.
З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 20.07.2022 року старшим дізнавачем СД ВП № 3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 було здійснено виїзд з метою огляду місця події, а саме на автодорозі Харків-Охтирка Р-46 24+500 км, більш точніші кординати: 50,063227, 35833043. У ході проведення вказаної слідчої дії, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено прозорий зіп-пакет, в якому міститься речовина зеленого кольору, рослинного походження у судому стані, зовні схожа на канабіс з пояснювальним написом та підписами учасників огляду.
Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Прокурор, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. 26.07.2022 року прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав до суду письмове клопотання про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, просить задовольнити клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України стверджується зокрема тим, що вилучені речі є рухомим майном, особи, які ним володіють, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності можуть змінити їх вміст, знищити, перемістити у місце, яке не буде відоме органу досудового розслідування, та їх подальше ненадання зможе негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до ч.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи те, що вилучене в ході огляду майно є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які містять інші відомості кримінально-протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто відповідають критеріям встановленим у ст.98 КПК України, а тому вони визнані як речові докази і на них може бути накладений арешт з метою збереження речових доказів.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна зазначаються документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно з ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Ніхто на даний час не оспорює належність вилучених речей саме вказаній особі.

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що майно, вилучене в ході проведення огляду місця події, є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять (можуть містити на собі) інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, клопотання слідчого слід задовольнити, з метою запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати. Вилучення речей у його власника, є необхідним для забезпечення їх зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій з ними, у тому числі експертиз.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що арешт на зазначені вище речові докази слід накласти до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку із забороною відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Відповідно до п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 року речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, для чого необхідним є належне зберігання вищевказаних речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та проведенні з ними необхідних судових експертиз. Крім того, накладення арешту на вилучені в ході огляду речі, є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також вилучення майна є необхідним для забезпечення його зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України, з метою недопущення його подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження. Враховуючи викладене, у даному випадку доцільно застосувати спосіб арешту, що полягатиме у зберіганні речових доказів у органі, у якому функціонує слідчий підрозділ, а саме: Відділ поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 20.07.2022 року до ЄРДР за №0000084 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20.07.2022 року за №0000084, на тимчасове вилучене майно, а саме прозорий зіп-пакет, в якому міститься речовина зеленого кольору, рослинного походження у судому стані, зовні схожа на канабіс з пояснювальним написом та підписами учасників огляду, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, знищення, та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилученого майна, який буде зберігатися у камері зберігання речових доказів Відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області: за адресою: м. Дергачі Харківської області, вул. 1 Травня, 10, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та власнику арештованого майна.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя