Постанова
Іменем України
08 вересня 2022 року
м. Київ
Справа № 634/310/16-к
Провадження № 51-6044 км 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
виправданої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000291, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у смт. Сахновщина Харківської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України,

за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 14 липня 2021 року ОСОБА_6 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю того, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України.
Цивільний позов ПАТ «Державно продовольчо-зернова корпорація України» до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином - залишений без розгляду.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів віднесено на рахунок держави.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувалась у тому, що вона, згідно наказу №1/2-к від 01.02.2011 року призначена на посаду начальника виробничо-технічної лабораторії філії ПАТ «ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор», що розташований за адресою: Харківська область, Сахновщинський район, смт. Сахновщина, вул.17 Вересня, 70, обіймаючи посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, будучи службовою особою, 10.09.2012 року, знаходячись за місцем розташування філії ПАТ «ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор», для переоформлення з власності поклажодавця ФОП « ОСОБА_8 », у якого згідно форми № 36, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України № 228 від 15.06.2004 року «Про затвердження Технічного регламенту зернового складу» на той час перебувало насіння соняшника у загальній кількості 13 300 кг, у власність поклажодавця ТОВ «Актив-Агро» 323 000 кг насіння соняшника, з прямим умислом, завідомо усвідомлюючи неправдивий характер відомостей склала картку аналізу зерна без номеру за формою № 47, затвердженої вищевказаним наказом № 228, в яку умисно внесла недостовірні відомості щодо його аналізу та встановлення якості, при цьому її дії щодо внесення недостовірних відомостей підтверджуються відсутністю відповідних записів про взяття проб зерна у журналі реєстрації лабораторних аналізів від 10.09.2012 року за формою ЗХС 49, затвердженої вказаним наказом № 228.
У подальшому філією ПАТ «ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор» видано складську квитанцію № 277286 від 10.09.2012 року, що підтверджує факт вказаного переоформлення насіння ТОВ «Актив-Агро», в яку ОСОБА_6 умисно внесено недостовірні відомості із картки аналізу зерна про результати нібито проведених лабораторних аналізів переоформленого неіснуючого на елеваторі насіння, що засвідчила своїм підписом.
Дослідженням руху насіння соняшнику та його переміщення у розрізі поклажодавців згідно облікових документів встановлено, що насіння соняшника у кількості 150 000 кг та 845 000 кг на загальну кількість 995 000 кг, яке зберігається знеособлено, було переоформлено із власності ТОВ «Актив-Агро» у власність підприємства з іноземними інвестиціями «Сєрна» згідно складських квитанцій № 277347 від 13.09.2012 року та № 277348 від 13.09.2012 року. Згідно облікових даних форми №36 та первинних бухгалтерських документів встановлено, що відвантаження зерна по поклажодавцю підприємства з іноземними інвестиціями «Сєрна» проведено у січні-лютому 2013 року та у березні 2014 року.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 30.11.2012 року та 12.12.2012 року, перебуваючи на робочому місці за місцем розташування філії ПАТ «ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор» для переоформлення з власності поклажодавця ТОВ «Транс Бізнес Лайн», у якого на той час у залишку перебувало лише 52 795 кг насіння соняшника згідно форми № 36, затвердженої наказом № 228, у власність поклажодавця ПрАТ «Креатив» 500 000 кг та 300 000 кг відповідно насіння соняшника, з прямим умислом, завідомо усвідомлюючи неправдивий характер відомостей склала картки аналізу зерна без номеру за формою № 47, затвердженою наказом № 228, в які умисно внесла недостовірні відомості щодо його аналізу та встановлення якості, при цьому її дії щодо внесення недостовірних відомостей підтверджуються відсутністю відповідних записів про взяття проб зерна у журналі реєстрації лабораторних аналізів за 30.11.2012 року та 12.12.2012 року за формою ЗХС 49, затвердженою наказом № 228.
У подальшому філією ПАТ «ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор» видано складські квитанції № 649380 від 30.11.2012 року та № 649430 від 12.12.2012 року, що підтверджує факт вказаного переоформлення насіння ТОВ «Транс Бізнес Лайн», в які ОСОБА_6 умисно внесено недостовірні відомості із картки аналізу зерна про результати нібито проведених лабораторних аналізів переоформленого неіснуючого на елеваторі насіння, що засвідчила своїм підписом.
Дослідженням руху зерна та переміщення зерна у розрізі поклажодавців встановлено, що насіння соняшника у кількості 500 000 кг та 300 000 кг на загальну кількість 800 000 кг., яке зберігається знеособлено, згідно облікових документів було відвантажено поклажодавцем ПрАТ «Креатив» у період січень-квітень 2013 року, про що свідчить відмітка «Погашено» на складських квитанціях, в які ОСОБА_6 умисно внесено недостовірні відомості із картки аналізу зерна про результати нібито проведених лабораторних аналізів переоформленого неіснуючого на елеваторі насіння, що засвідчила своїм підписом.
Відповідно до довідки від 04.03.2016 року позапланової виїзної документальної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор», проведеної ДФІ у Харківській області, невиконання зобов`язань схоронності переданого на зберігання насіння соняшника некласного призвело до матеріальної шкоди ПАТ «ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор» у розмірі 10 184 974, 00 грн.
Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинили тяжкі наслідки.
Виправдовуючи ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в ході судового розгляду винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, стороною державного обвинувачення не доведена поза розумним сумнівом.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року вирок Сахновщинського районного суду Харківської області від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишений без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, не надав належної оцінки окремим доказам, які могли істотно вплинути на його висновки. Зокрема, судом апеляційної інстанції не враховані обставини, на яких наголошував прокурор в апеляційній скарзі, щодо законності проведення позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Сахновщинський елеватор» за період з 01.01.2011 по 31.12.2015 від 04.03.2016 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.02.2016, яка не скасована. Прокурор також зазначає про те, що апеляційним судом хибно підтримано висновок суду першої інстанції, що висновок експерта за результатами проведення комплексної судової економічної, товарознавчої та біологічної експертизи від 04.03.2017 року є недопустимим доказом, так як він є похідним від первинних доказів, а саме довідки позапланової ревізії окремих питань фінансово- господарської діяльності філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Сахновщинський елеватор» за період з 01.01.2011 по 31.12.2015 від 04.03.2016. Стверджує, що апеляційним судом не дотримано вимог ст. ст. 404, 419 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
До початку касаційного розгляду від захисника ОСОБА_7 в інтересах виправданої ОСОБА_6 на адресу Суду надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу прокурора, в яких захисник просить залишити оскаржуване судове рішення без зміни.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні не підтримав касаційну скаргу прокурора. Зазначив, що апеляційний суд обґрунтовано погодився із позицією місцевого суду про те, що висновок позапланової ревізії, проведеної за ініціативою органу обвинувачення на підставі ухвали слідчого судді не може бути визнано допустимим доказом, оскільки це не передбачено вимогами КПК України. Крім того, одним з мотивів прийняття рішення апеляційним судом було те, що картка аналізу не є офіційним документом, однак ці доводи апеляційного суду залишилися не спростованими прокурором у касаційній скарзі, тому касаційна скарга до задоволення не підлягає.
Захисник ОСОБА_7 заперечила проти задоволення касаційної скарги прокурора. Зазначила, що апеляційний суд перевірив всі доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, та надав на них мотивовані відповіді.
Виправдана ОСОБА_6 підтримала позицію свого захисника.
Мотиви Суду
Відповідно до положень ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно зі статтею 62 Конституції України, положеннями статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Статтею 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 284 цього Кодексу.

При цьому обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПКУкраїни, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).
Суд апеляційної інстанції дотримався вимог, встановлених у ст. ст. 404, 405 КПК України, належним чином перевірив, зокрема, викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи, і визнав їх необґрунтованими, навівши належні й докладні мотиви своїх висновків, з якими погоджується колегія суддів касаційного суду.
За встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження, а також виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов правильного висновку про те, що поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами не доведено, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України.
Суд першої інстанції надав належну оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , письмовим доказам, зміст яких детально викладений у вироку, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, так як вони не підтверджують прямо чи опосередковано існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.
Прокурором, на підтвердження обґрунтованості обвинувачення, суду були надані докази, які в більшості є ксерокопіями документів, та оригінали складських квитанцій за № 649380 від 30.11.2012 року, за № 649430 від 12.12.2012 року, за № 277286 від 10.09.2012 року для огляду у судовому засіданні, як він пояснив, з кримінального провадження №: 0000328 від 13. 05. 2015 року, а саме:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.05.2015 року за № 0000328, з якого вбачається, що 13.05.2015 року об 11:50 год. до ч/ч Сахновщинського РВ ГУМВС України х Харківській області надійшла заява від заступника голови правління ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» ОСОБА_14 про те, що 24.04.2015 року за доповідною запискою директора філії ПАТ «ДПЗКУ» Сахновщинський елеватор ОСОБА_15 виявлено нестачу насіння соняшника близько 1000 тон, яке відповідно до договору зберігання належить ТОВ «Кернел Трейд» (том 2 а.с.146-147);
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.03.2016 року за № 0000291, з якого вбачається, що під час досудового розслідування кримінального провадження №00328 від 13.05.2015 року виявлено ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, в діях начальника ВТЛ філії ПАТ «ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор» ОСОБА_6 (том 2 а.с. 150);
- рапорт прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області від 21.03.2016 року та копія рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС 2 сектору 4 відділу 1 управління ГУ БКОЗ СБ України від 06.03.2015 року про наявність в діях директора філії ПАТ «ДПЗКУ» « Сахновщинський елеватор» ОСОБА_16 та начальника ВТЛ ПАТ «ДПЗКУ» « Сахновщинський елеватор» ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення (том 2 а.с. 151-153);
- копія ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 року про надання дозволу на проведення позапланової документальної виїзної ревізії ПАТ ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор» (том 2 а.с. 154-157);
- копія ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року про надання тимчасового доступу з можливістю вилучення (виїмки) оригіналів документів обліку завезеного, отриманого на зберігання та відвантаженого зерна, відповідної бухгалтерської документації за період 2012-2015 роки включно, що зберігаються на філії ПАТ « ДПЗКУ» Сахновщинський елеватор» (том 2 а.с. 158-160);
- постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 23.03.2016 року, винесеної прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_17 , про виділення з матеріалів досудового розслідування за №0000328 від 13.05.2015 року матеріали досудового розслідування щодо незаконного оформлення карток аналізу зерна та складських квитанцій у 2012 році, в копіях та оригіналах згідно з переліком (том 2 а.с.161-165);
- та інші письмові докази, зміст яких детально викладений та проаналізований у вироку суду.
У постанові від 15 лютого 2021 року Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 727/5768/18, провадження № 51-1328 кмо 19) висловила позицію щодо предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, яким є офіційний документ.
Так, у примітці до ст. 358 ККУкраїни визначено, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Невідповідність документа хоча б одному з наведених нижче критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

Передусім офіційний документ як предмет злочину має відповідати такими ознакам: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності.
Одночасно правозастосування це владна діяльність компетентних органів та посадових осіб з підготовки і прийняття індивідуального юридичного рішення в юридичній справі на основі юридичних фактів і конкретних правових норм. Також поняття правозастосування можна визначити як управлінську діяльність органів державної влади, зокрема їх посадових осіб, а також уповноважених державою суб`єктів з винесення конкретно-індивідуальних приписів, якими на одних учасників правовідносин покладаються обов`язки, а іншимнадаються права.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали апеляційного суду,та аудіозапису судового засідання від 21 вересня 2021 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження, під час апеляційного розгляду прокурор підтвердила факт того, що картка аналізу не є офіційним документом, а обвинувачена заявила, що якщо на картці аналізу відсутній реєстраційний номер, то її не можна вважати офіційним документом.

На переконання колегії суддів касаційного суду, апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного визнання судом першої інстанції недопустимим доказом винуватості ОСОБА_6 надану стороною обвинувачення довідку позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Сахновщинський елеватор» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року від 04.03.2016 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 року, відповідно до якої встановлено невиконання посадовими особами філії ПАТ «ДПЗКУ» «Сахновщинський елеватор» зобов`язань, визначених ст. ст. 936, 942 та 949 ЦК України щодо схоронності переданого на зберігання майна, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) ПАТ «ДПЗКУ» на загальну суму 10258054,37 грн.

Призначення позапланової перевірки не є ні слідчою (розшуковою) дією, ні негласною слідчою (розшуковою) дією, ні заходом забезпечення кримінального провадження, з клопотаннями про проведення яких вправі звертатися слідчий за погодженням із прокурором до слідчого судді.
Зазначене узгоджується із позицією, викладеною у постановах колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 27 квітня 2020 року у справі № 335/2108/17 (провадження № 51-6560км19), від 23 червня 2021 року у справі № 234/8803/18 (провадження № 51-2241 км 21).
Колегія суддів касаційного суду погоджується із висновком апеляційного суду про те, що висновок експерта за результатами проведення комплексної судової економічної, товарознавчої та біологічної експертизи №14432/14433/16816 від 19.12.2017 року, призначеної 12.07.2017 року Сахновщинським районним судом Харківської області, правильно визнано судом першої інстанції недопустимим доказом, так як він є похідним від первинних доказів, а саме: довідки позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Сахновщинський елеватор» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року від 04.03.2016 року.
Згідно із ст. 86 КПК України отримання доказу всупереч порядку, встановленому цим Кодексом, тягне за собою недопустимість такого доказу, а також будь-яких інших доказів, здобутих завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Клопотань про проведення будь-яких інших експертиз стороною обвинувачення в ході судового слідства заявлено не було, так як і не проведено в ході досудового розслідування.
Висновок місцевого суду про те, що показання свідків у цьому випадку як і акти перевірки, складені потерпілою стороною, без підтвердження їх допустимими письмовими доказами, в яких були би чітко зафіксовані виявлені порушення фактичної нестачі соняшника у 2012 році, ціну насіння соняшника у 2012 році, розмір шкоди не є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_6 . Інші докази, надані стороною обвинувачення, на підтвердження вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення не підтверджують її вину поза розумним сумнівом при наявності доказів у даному випадку, які судом визнанні недопустимими.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статті 419 КПК України.
Колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені статтею 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_18 ОСОБА_3