Справа № 750/3166/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/161/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2022 року про продовження строку тримання під вартою,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2022 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 29 липня 2022 року.

Продовжуючи строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржувана ухвала не є законною, обґрунтованою та вмотивованою та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано надані стороною захисту докази, які вказують, що підозрюваний офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, є учасником бойових дій. На переконання захисника наведені обставини не збільшують ризик втечі, а навпаки зводять його до мінімуму.

Апелянт вказує, що ОСОБА_7 дійсно підозрюється у скоєнні трьох кримінальних правопорушень, однак, їх вчинення охоплюється однією дією на протязі короткого періоду часу.

Апелянт зазначає, що судом не взято до уваги зміну обставин, на які вказував прокурор в судовому засіданні, а саме на правдиві показання підозрюваного, визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування в повному обсязі завданого збитку.

Також вказує, що допит потерпілої, свідків, а також підозрюваного в присутності захисника з фіксуванням за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 11 ст. 615 КПК України можуть бути використані як доказ під час судового розгляду і дана обставина позбавляє сенсу впливати на потерпілу і свідків зі сторони підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора та слідчого про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.ч. 2, 3 ст.365, КК України.

29.04.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.365, ч.1 ст.396 КК України.

29.04.2022 постановою керівника Чернігівської обласної прокуратури відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, та цього ж дня затримано останнього на підставі зазначеної постанови. В подальшому ухвалою слідчого судді від 24.05.2022 строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 29.06.2022 включно.

20.05.2022 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.ч. 2, 3 ст.365 КК України.

20.06.2022 постановою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування даного кримінального провадження до 29.07.2022.

Положення ст. 199 КПК України регулюють порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема, відповідно до ч.5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

У ч. 3 ст. 199 КПК України зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , мотивував своє рішення, зокрема, тим, з врахуванням даних про особу ОСОБА_7 , тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, інших обставини кримінального провадження, є доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, в тому числі ризику переховування обвинуваченого від суду через усвідомлення імовірності визнання вини обвинуваченого за висунутим йому обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання. Крім того, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні трьох злочинів, у тому числі тяжких, а також дані про його особу, а тому інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи і таке втручання в право обвинуваченого на свободу та особисту недоторканість має легітимну мету та відповідає вимозі пропорційності. Також слідчий суддя зазначив, що доводи сторони захисту не спростовують наявності ризиків у кримінальному провадженні та не свідчать про те, що інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

З врахуванням наведеного подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою є невиправданим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, немає.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів враховує, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, разом з тим особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; має сталі соціальні зв`язки, приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, є учасником бойових дій.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 розкаявся у вчиненому, визнав вину, повідомив, що відшкодував шкоду потерпілій.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою слід задовольнити частково

Отже ухвалу слідчого судді слід скасувати, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити й підозрюваному ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 був доставлений до зали судових засідань колегія суддів вважає за можливе звільнити останнього з під варти в залі суду та зобов`язати ОСОБА_7 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Керуючись ст.ст. 177-179, 183, 193, 194, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати.

Прийняти нову ухвалу.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування, запобіжний захід у виді домашнього арешту до 29 липня 2022 року.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду.

Виконаня ухвали покласти на орган національної поліції за місцем проживання ОСОБА_7 .

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4