В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання Павлюх.

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 01.10.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 30.09.2021 близько 23 години 27 хвилин керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем служби таксі ТОВ «Моекотаксі», марки «Renault», моделі «Zoe», д.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Н-13 «Львів-Самбір-Ужгород», з населеного пункту Оноківці, Ужгородського району, Закарпатської області у напрямку населеного пункту Невицьке, Ужгородського району, Закарпатської області, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи з кримінально-протиправною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, у момент виникнення небезпеки для руху не зреагував зменшенням швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного маневрування, в`їхав у ліву задню частину спеціалізованого транспортного засобу TOV «AVE UZHHOROD» марки «Man», моделі «TSG 26.320», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився на проїзній частині дороги із включеною аварійною сигналізацією та спеціальними ліхтарями жовтого кольору, внаслідок чого пасажир транспортного засобу марки «Renault», моделі «Zoe», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вантажник транспортного засобу TOV «AVE UZHHOROD» марки «Man», моделі «TSG 26.320», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився на лівій підніжці вказаного транспортного засобу отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості та тяжкі, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР України), а саме:

п. 12.3 У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.05.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Представники потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судовому засіданні проти укладення угоди не заперечили.

Представник потерпілого ОСОБА_10 подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_11 в якій потерпіла проти укладення угоди не заперечує.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, він розуміє права, визначені п. п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнивши ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та з застосуванням додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Вирішуючи цивільний позов адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 2609,14 (дві тисячі шістсот дев`ять грн. чотирнадцять коп.) грн., та моральної шкоди у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., а також цивільний позов ОСОБА_5 , в особі представника адвоката ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_3 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 115 767,87 гривень (сто п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят сім гривень, 87 копійок) у рахунок страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення з ОСОБА_3 84 232,13 гривень (вісімдесят чотири тисячі двісті тридцять дві гривні, 13 копійок) у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши надані докази, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Основними умовами пред`явлення цивільного позову в кримінальному процесі є подання позовної заяви; процесуальна правоздатність позивача; відсутність винесеного судом рішення за тією ж підставою та предметом позову.
Як встановлено судом, обвинуваченим внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано матеріальну шкоду на лікування позивача ОСОБА_7 , підтвердженням чого є копії фіскальних чеків, доданих до позову. Також судом встановлено, що обвинуваченим внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано матеріальну шкоду на лікування позивача ОСОБА_5 , підтвердженням чого є копії фіскальних чеків, доданих до позову. Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ТОВ «МОЕТАКСІ» у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
До спірних правовідносин слід застосувати норми ЦК України.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За приписами ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Аналізуючи докази, надані позивачами у судовому засіданні на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачі належними та допустимими доказами довели ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог.
За таких обставин суд приходить до висновку, що у позивачів виникло право вимоги до особи, яка завдала шкоду їх здоров`ю шляхом заявлення позову до ОСОБА_3 тащо ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
Одночасно, виходячи з положень ст. 23 ЦК України позивачі просять відшкодувати моральну шкоду.
Відповідно до ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Позивачка ОСОБА_7 вказала, що їй була спричинена моральна шкода, що обґрунтовується шоком пережитим нею у зв`язку із самим фактом ДТП, після якої вона тривалий час лікувалася та не могла відповідним чином спілкуватися з своїми друзями та знайомими, а також душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що в неї, молодої та красивої дівчини, з`явилися на обличчі рубці, які тривалий час будуть її супроводжувати та змушувати хвилюватися за свій зовнішній вигляд.
Позивач ОСОБА_5 зазначає, що йому була спричинена моральна шкода, так як мало місце ушкодження його здоров`я, що потягло за собою досить складне та тривале лікування, у зв`язку із частковою ампутацією назавжди було змінено звичний уклад його життя, внаслідок чого він переніс певні моральні страждання, відчуття постійного болю, оскільки приймав ліки, не можливість певний час пересуватися самостійно, а лише за допомогою сторонніх осіб, позбавлення можливості повною мірою реалізувати свої звички та бажання, свої наміри в професійній сфері.
Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 травня 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 01.10.2021 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 /одного/року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України покласти нагляд за засудженим ОСОБА_3 на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази по справі, а саме: транспортний засіб марки «Renault», моделі «Zoe», днз НОМЕР_3 , який опечатано та поміщено на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 повернути ОСОБА_10 .
Транспортний засіб марки «Маn», моделі «TSG 26.320», днз НОМЕР_2 , який поміщено на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 повернути власнику TOV «AVE UZHHOROD»;

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 . Паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_7 ) 69 232, 12 (шістдесят дев`ять тисяч двісті тридцять дві гривні дванадцять копійок) грн. у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 . Паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області) на користь ОСОБА_7 25 000 (двадцять п`ять тисяч гривень) грн. моральної шкоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (04050, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 44. Код ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_7 ) 115 767,87 гривень (сто п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят сім гривень, 87 копійок) у рахунок страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України судові витрати по справі в розмірі 5 491 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна) грн. 84 коп. за проведені по справі експертизи.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1