Ухвала
Іменем України

28 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 463/6324/19
провадження № 51- 6236 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення в кримінальному провадженні стосовно нього,
встановив:
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 січня 2022 року на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК повернута касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року, оскільки ним пропущено встановлений законом строк на касаційне оскарження, який минув 05 січня 2021 року, і в той же час ним не порушувалося питання про поновлення цього строку.
У поданій скарзі від 07 лютого 2022 року, яка по суті є касаційною, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд кримінального провадження судом касаційної інстанції, однак не зазначив судові рішення, які вважає за необхідне переглянути в касаційному порядку і підстави їх перегляду, не навів належних обґрунтувань щодо незаконності і необґрунтованості судових рішень та конкретних вимог до суду касаційної інстанції.
Суд, перевіривши скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пунктах 3, 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
судове рішення, що оскаржується;
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 у поданій скарзі просить перевірити кримінальне провадження, призначити судовий розгляд у провадженні, однак така вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК, оскільки ним не зазначено належні вимоги щодо оскаржуваних судових рішень, а саме в частині їх скасування або зміни.
При цьому, на думку Суду, засудженому необхідно зазначити судові рішення, постановлені в провадженні стосовно нього, які він вважає за необхідне переглянути, оскільки Суду необхідно перевірити вчасність подання скарги відповідно до положень ст.426 КПК.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Враховуючи зміст касаційної скарги, засуджений посилається на необхідність переглянути кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю його вини, не зазначивши підстави перегляду судових рішень у провадженні, при цьому посилається на те, що вина його у вчиненні кримінального правопорушення недоведена, оскільки потерпілий помер не від спричинених тілесних ушкоджень, а від своєї хвороби, та що йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років за дії, які, на його думку, він не вчиняв.
Однак, засуджений у скарзі не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень в цьому провадженні, з урахуванням положень ст. 438 КПК, та не вказав, які саме норми процесуального або кримінального закону не дотримано судами першої й апеляційної інстанцій, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих рішень в кримінальному провадженні, з урахуванням наведених ним у скарзі доводів.
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
Як вбачається із скарги, засуджений ОСОБА_4 не надав до скарги копій судових рішень, що постановлені в кримінальному провадженні стосовно нього, тому без наявності копій судових рішень, перевірити його доводи у скарзі є неможливим.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення в кримінальному провадженні стосовно нього, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3