Справа № 595/668/22
Провадження № 1-кп/595/73/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.07.2022

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач кримінальне провадження №0000079 від 31 травня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 30 травня 2022 року приблизно о 19.44 год. у ОСОБА_3 під час перебування біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння скутером марки «HONDA DIO AF27», синього кольору вартістю 8875 грн, власником якого є ОСОБА_5 , та який перебував у користуванні ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел та доводячи його до логічного завершення, 30 травня 2022 року приблизно о 19:45 год. ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, які були спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, переконавшись, що ОСОБА_7 не спостерігає за його діями і у цей момент знаходиться у приміщенні магазину, діючи всупереч волі та без дозволу власника транспортного засобу ОСОБА_5 та користувача ОСОБА_7 , підійшов до скутера марки «HONDA DIO AF27», синього кольору, вартістю 8875 грн, який був припаркований біля входу до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », сів на вказаний скутер, за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання, запустив двигун транспортного засобу і, маючи повний контроль над вищевказаним транспортним засобом, почав рух транспортного засобу, яким виїхав з місця, де скутер був припаркований та поїхав у сторону приміщення будівельного магазину, вчинивши при цьому умисні протиправні дії, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом. Наведеними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 8875 грн.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
29 червня 2022 року, згідно вимог ст. 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_6 з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.289 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу розміром 590 (п`ятсот дев`яносто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, грошова сума якого становить 10 030 грн.

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 цього Кодексу.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Крім того, просила продовжити стосовно обвинуваченого раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту просять скасувати, оскільки перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 , будучи присутнім в судовому засіданні, просив затвердити угоду про примирення та скасувати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.
Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України.
Так, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.
Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, особу винного, позитивну характеристику з місця проживання, визнання ним вини та відсутність обставин, що б обтяжували покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.1 ст.289 КК України у виді штрафу в дохід держави, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про примирення.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.
Речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.
З обвинуваченого, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, в користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи на загальну суму 1699,02 грн.
Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час залишити без змін в межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 01.06.2022 до 28 липня 2022 року. Підстави для продовження раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні, оскільки в судовому засіданні не доведено, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 29 червня 2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 590 (п`ятсот дев`яносто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10030 (десять тисяч тридцять) гривень.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 , у виді домашнього арешту у нічний час - залишити без змін в межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 01.06.2022 до 28 липня 2022 року.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду від 01 червня 2022 року на скутер марки «HONDA DIO AF27», синього кольору, без реєстраційного номера, об`ємом двигуна 49 куб. см, який на праві власності належить ОСОБА_5 і на момент вчинення злочину перебував у користуванні ОСОБА_7 та на даний час знаходиться на арешт майданчику ВП № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, за адресою: м.Бучач, по вул.Міцкевича, 6 Чортківського району Тернопільської області скасувати.
Речові докази:
- мопед марки «HONDA DIO AF27», синього кольору, без реєстраційного номера, який знаходиться на арешт майданчику ВП № 2 (м.Бучач) Чортківського району ВП ГУНП в Тернопільській області, за адресою: м.Бучач, по вул.Міцкевича, 6 Чортківського району Тернопільської області повернути власнику ОСОБА_5 ;

- диск «DVD-R» марки «VERBATIUM» на якому наявні відеофайли із відеозаписами моменту викрадення вищезазначеного скутера марки «HONDA DIO AF27», синього кольору, без реєстраційного номера; сліди папілярних узорів пальців рук, які поміщено у сейф-пакет №5249049 та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000079 від 31 травня 2022 року, - залишити при матеріалах кримінального провадження у сторони обвинувачення.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 1699 (одну тисячу шістсот дев`яносто дев`ять) грн 02 коп. за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-22/5313-Д від 16.06.2022.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1