Справа № 626/748/22
Провадження № 1-кп/626/130/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого -судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Краєвої А.Г.

прокурора Іванової І.В.

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000096 по обвинуваченню ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Наталине Красноградського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, освіта базова загальна середня, не працюючогого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: Красноградським районним судом Харківської області 05.11.2019 року за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн, 04.02.2021 за ч.1 ст.309 ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням із іспитовим строком 1 рік, 11.01.2022 за ч.2 ст.309 КК України 3 років 3 місяців позбавлення волі, 14.02.2022 за ч.1 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 в денний час перебував поблизу території автовокзалу за адресою: вул. Полтавська,91 м. Красноград Харківської області. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений умисно, таємно, із корисливих спонукань та повторно викрав два металевих контейнери для побутових відходів, загальною вагою 109,8 кг, що коштували 812,52 грн., які належали Красноградського ККП. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд, цивільний позов не заявлений.

У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю. Обвинувачений підтвердив факти викладені в обвинувальному акті. Просив суворо його не карати, врахувати, що він щиро розкаявся у скоєному, перебував у скрутному матеріальному становищі.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_1 04.02.2022 року умисно, таємно, із корисливих спонукань, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, ці дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст. 185 КК України є нетяжким.

Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_1 був раніше засудженим, на диспансерному обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, критично ставиться до своєї протиправної поведінки. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_1 , не встановлені.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи остаточне покарання обвинуваченому, суд вважає доцільним призначити покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 було засуджено вироком Красноградського районного суду Харківської області від 14.02.2022 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі .

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_1 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, з врахуванням тяжкості вчиненого, даних про особу обвинуваченого, повернення викраденого майна представнику потерпілого, пом`якшуючих покарання обставин, позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Красноградського районного суду від 14 лютого 2022 року. Остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 3 місяців. Таке покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання суд вважає правильним рахувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Визначити покарання ОСОБА_1 на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 1 року позбавлення волі за даним вироком більш суворим, за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 14.02.2022 року у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3(трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_1 .

Речові докази по справі - вважати повернутими законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Суддя