ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3106/22 Справа № 193/622/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2022 року, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2022 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнено умовно - достроково від відбування покарання невідбутої частини за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2016 року, яка складає 1 (один) рік 2 (два) місяці і 28 (двадцять вісім) днів.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що засуджений свою поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання довів своє виправлення. Судом враховано, що засуджений з час відбування покарання має 7 заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, а також 3 стягнення, які на час розгляду клопотання погашені, має позитивну характеристику, є інвалідом другої групи, має травму голови, однак незважаючи на стан здоров`я добровільно ставиться до виконання робіт, приймає активну участь у заходах виховного характеру, підтримує соціально-корисні зв`язки з родичами.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2022 року, скасувати та постановити нову, якою відмовити засудженому в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що висновки суду є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує про те, що судом не враховано, що засуджений відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину та за час відбування покарання має три стягнення і час відбування покарання не довів свого виправлення. Зазначає, що судом не надано оцінки даним про особу засудженого, не досліджено чи дійсно останній бере участь у виховних заходах та самодіяльних організаціях.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши засудженого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначивши про своє виправлення та заохочення; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 вироком Гайворонським районним судом Кіровоградської області від 12 вересня 2016 року засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення тривалістю один день 08.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно характеристики, ОСОБА_7 з 12.09.2016 р. знаходиться в установах виконання покарань, кінець строку припадає на 10.12.2023 р. (а.с.11-12).
Так, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія» №45 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови та розпорядок дня установи, має сім заохочень та три стягнення, які у встановленому законом порядку погашені, не допускає порушень вимог пожежної безпеки та праці, у стосунках з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, заходи виховного характеру відвідує регулярно, приймає участь в організації виховних заходів.
Крім того, відповідно до наданих матеріалів засуджений ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи, приймає активну участь у житті відділення та за власним бажанням без оплати праці виконує роботи, під час виконання якої дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується.

Також колегією приймається до уваги, що засуджений вину у скоєному визнає, щиросердечно розкаюється, має міцні соціальні зв`язки, а його поведінка за весь період відбування покарання свідчить про дійсне бажання останнього стати на шлях виправлення.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, беручи до уваги, що на час апеляційного перегляду останній відбув більшу частину строку та до відбуття останньому залишилось 1 рік 1 місяць, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до переоцінки даних про особу засудженого, які були відомі суду першої інстанції на час постановлення судового рішення та яким відповідно надана належна правова оцінка, а також апеляційна скарга не містить нових даних, які б свідчили про те, що засуджений на шлях виправлення не став.

Твердження прокурора про те, що засуджений має дисциплінарні стягнення, у зв`язку з чим не довів свого виправлення, колегія суддів оцінює критично, оскільки згідно довідки (а.с.13) засуджений ОСОБА_7 дійсно мав три стягнення, однак останні не мали систематичного характеру та не є суспільно-небезпечними і на час апеляційного розгляду погашені у встановленому законом порядку. З наданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_7 після накладання стягнень з 31.07.2018 р. систематично доводив своє виправлення та за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці доводив своє виправлення.
Крім того, апелянт, який приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів виправлення, у зв`язку з чим є підстави для застосування умовно-дострокового звільнення, через що висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.
З огляду на вищевикладене, доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженим свого виправлення та про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 411, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2022 року, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4