Справа №295/3262/22
УХВАЛА
Іменем України

28.04.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене слідчим Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000596 від 09.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на предмет з дерев`яною ручкою та металевими вставками, який ззовні схожий на вогнепальну зброю.
У клопотанні вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що 09.04.2022 року о 14-50 год. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 було вилучено предмет з дерев`яною ручкою та металевими вставками, який ззовні схожий на вогнепальну зброю.
Слідчий в обгрунтування клопотання вказав, що вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з необхідністю збереження речового доказу наявні підстави для арешту майна.
Слідчим ОСОБА_3 подано заяву про проведення розгляду справи без його участі.
Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою
Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що в провадженні Житомирського відділу поліції перебуває кримінальне провадження № 0000596 від 09.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно протоколу огляду місця події від 09.04.2022 року у ОСОБА_5 вилучено предмет з дерев`яною ручкою та металевими вставками, який ззовні схожий на вогнепальну зброю та постановою слідчого ОСОБА_3 від 09.04.2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Врахувавши обставини кримінального правопорушення, оскільки вилучене майно підпадає під ознаки предмету кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на предмет з дерев`яною ручкою та металевими вставками, який ззовні схожий на вогнепальну зброю, вилучені у ОСОБА_5 09.04.2022 року.
Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права користуватись, відчужувати, розпоряджатися вищевказаним майном.
Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1