Єдиний унікальний номер судової справи 201/2967/22
Номер провадження 1-кп/201/588/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в межах обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 08 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 08 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

24 травня 2022 року до канцелярії суду прокурором ОСОБА_5 подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках вказаного кримінального провадження, строком на 60 діб.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала подане нею клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор посилалася на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, за сукупність яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 14 років, а тому продовжують існувати враховані при обранні та подальшому продовженні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_9 може переховуватись від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованого злочину, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані в суді та на показаннях яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_9 , таким чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить наявність в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області кримінального провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

При цьому, прокурор зазначила, що наведені нею ризики, не зменшилися та продовжують існувати дотепер, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_9 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 днів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження його підзахисному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що ризики прокурором жодним чином не доведені, оскільки переховуватись від суду ОСОБА_9 не матиме можливості через те, що в України оголошено військовий стан та чоловікам заборонено виїжджати за межі України.

Також захисник зазначив, що посилання прокурора на те, що їх підзахисний ОСОБА_9 може впливати на потерпілого, повністю спростовуються заявою потерпілого, в якій останній вказує, що жодних претензій до ОСОБА_9 він не має та вважає останнього непричетним до вчинення злочину відносно нього.

Зауважив, що наявність обвинувального акту відносно ОСОБА_9 на розгляді в Енергодарському районному суді м. Запоріжжя не може свідчити про негативну репутацію їх підзахисного, адже, на даний час м. Енергодар окуповане, рішення по кримінальному провадженню не прийняте, більш того, стверджував, що провадження по тій справі підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження його підзахисному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що заявлені прокурором ризики не доведені, обвинувачений ОСОБА_9 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем мешкання, є ветераном Національної поліції.

Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_9 має ряд тяжких захворювань, зокрема гіпертонічну хворобу, цукровий діабет, діабетичну хворобу нирок, є інсулінозалежним, має діабетичний гепатоз, у нього трофічні уразки нижніх кінцівок, діабетична стопа, ускладнена інфікуванням, гангренозне ураження 2-3 пальців лівої нижньої кінцівки, ОСОБА_9 потребує відповідного обстеження та лікування, в тому числі, оперативного втручання, які неможливо забезпечити в умовах слідчого ізолятора, та надав медичні документи.

У зв`язку з чим, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні повністю підтримав позицію своїх захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на заяву, надіслану потерпілим ОСОБА_11 на електронну адресу суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 вказано, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Так, під час розгляду клопотання прокурора колегією суддів встановлено, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2021 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 лютого 2022 року, строк якого в подальшому був неодноразово продовжений.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування наведених у клопотанні ризиків, колегія суддів суд приходить до висновку, що враховані при обранні та подальшому продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, санкція яких передбачає покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі до 14 років 6 місяців.

Поряд із цим, судом приймається до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів, направленого проти життя осіб, докази по якому ще не досліджені, потерпілий та свідки по справі не допитані, а, отже, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Крім того, колегія суддів також погоджується із заявленим прокурором ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цього ризику доведеною у повній мірі, оскільки в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, що вказує на те, що останній схильний до вчинення злочинів.

А отже, наведені обставини та дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_9 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень яких є досить високою.

Таким чином, колегія суддів погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Разом з цим, колегія суддів вважає недоведеним існування заявленого прокурором ризику, визначеного п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наведений ризик, виходячи з клопотання прокурора, в якому зазначено, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, що вказує на можливість останнього перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, фактично є дублюванням ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, колегія суддів, з огляду на подану потерпілим ОСОБА_11 заяву, вважає, що заявлений прокурором ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в частині можливого впливу обвинуваченим ОСОБА_9 на потерпілого, втратив свою актуальність.

Водночас, посилання захисника ОСОБА_7 на недоведеність прокурором ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на заяву потерпілого ОСОБА_11 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України передбачає не лише вплив обвинуваченим на потерпілих, а ще й і на свідків.

Колегією суддів також враховується позитивна характеристика ОСОБА_9 за місцем мешкання, наявність у останнього на утриманні двох малолітніх дітей та наявність тяжких захворювань, які потребують невідкладного лікування, однак вказані обставини жодним чином не нівелюють ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не можуть слугувати підставою для зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу.

З урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих правопорушень, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, колегія суддів приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого по даній справі, тому звільнення з-під варти ОСОБА_9 суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і вважає за доцільне продовжити обвинуваченим тримання під вартою строком на 60 днів до 23 липня 2022 року включно.

Крім того, під час підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_8 повідомлено про те, що ОСОБА_9 має ряд тяжких хронічних захворювань та потребує негайної госпіталізації та оперативного втручання, однак в умовах ДУ «ДУВП № 4» він не може отримувати належної медичної допомоги, з кожним днем стан здоров`я ОСОБА_9 тільки погіршується. На підтвердження чого надав медичні довідки лікарів.

Так, відповідно до вимог 2.3 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Згідно до вимог п. 2.6. зазначеного вище Порядку, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відповідно до вимог п. 2.7. зазначеного вище Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог законодавства з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту та не порушення законних прав особи, яка тимчасово позбавлена волі, колегія суддів приходить до висновку про необхідність вжиття відповідних заходів реагування та зобов`язання керівництва закладу тимчасового утримання під вартою організувати негайне надання належної медичної допомоги, якої потребує обвинувачений ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати начальника Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4 негайно організувати заходи, передбачені п. 2.3 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року в частині проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із залученням лікарів-фахівців невропатолога, хірурга, ендокрінолога, із обов`язковим направленням останнього до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку для проведення консультацій та у випадку необхідності проведення відповідних медичних досліджень.

У разі підтвердження погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке потребує стаціонарного лікування або оперативного втручання що не може бути здійснено в умовах Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4, невідкладно організувати виконання п. 2.7 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року в частині направлення останнього на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 199, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 23 липня 2022 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, є 23 липня 2022 року включно.

Зобов`язати начальника Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4 негайно організувати заходи, передбачені п. 2.3 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року в частині проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із залученням лікарів-фахівців невропатолога, хірурга, ендокрінолога, із обов`язковим направленням останнього до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку для проведення консультацій та у випадку необхідності проведення відповідних медичних досліджень.

У разі підтвердження погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке потребує стаціонарного лікування або оперативного втручання що не може бути здійснено в умовах Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4, невідкладно організувати виконання п. 2.7 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року в частині направлення останнього на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Зобов`язати начальника Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4 повідомити суд про виконання ухвали в строк до 10 червня 2022 року.

Ухвала суду в частині задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 11 годині 00 хвилин 27 травня 2022 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3