справа № 952/239/22
провадження № 1-кс/631/10/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2022 року селище міського типу Нова Водолага
Слідчий суддя Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області кримінальне провадження за скаргою представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви (повідомлення),
06 вересня 2022 року за вхідним № 2357/22-вх з Полтавського апеляційного суду надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2022 року задоволено подання Зачепилівського районного суду Харківської області про направлення заяви ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до іншого суду, а саме Нововодолазького районного суду Харківської області.
У скарзі представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , який діє на підставі ордеру на надання правової (правничої) допомоги № 1093544 від 17 лютого 2022 року, просить зобов`язати уповноважену особу Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області невідкладно внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, які мають ознаки злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину та розпочати за цією заявою досудове розслідування.
В обґрунтування поданої скарги заявник зазначив, що ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської від 14 квітня 2022 року у справі № 952/177/22 задоволено заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення та заборонено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та орендарю Товариству з обмеженою відповідальністю «Смартекспорт» здійснювати обробку земельних ділянок, розташованих на території Зачепилівської селищної ради Харківської області.
11 травня 2022 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_3 виявив, що трактором, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Смартекспорт» проводиться обробка орендованої ним земельної ділянки, обробка якої заборонено на підставі вищевказаної ухвали суду.
В цей же день ОСОБА_3 звернувся до Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив вжити заходи щодо перевірки невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартекспорт» ухвали Зачепилівського районного суду Харківської від 14 квітня 2022 року в частині заборони вчиняти певні дії щодо оброблення земельної ділянки, вказавши на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України, проте органом досудового розслідування не виконано обов`язку щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як того вимагає приписи статті 214 Кримінального кодексу України. Як зазначив представник заявника, пізніше, а саме 08 червня 2022 року, ОСОБА_3 дізнався, що його заяву було зареєстровано у ЄО за № 434 від 11 травня 2022 року та розглянуто як звернення громадян, у зв`язку з чим просив поновити йому строк для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність органу поліції.
Під час судового розгляду справи, адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу у повному обсязі з підстав, що викладені у неї та зазначив, що не погоджується із бездіяльність органу поліції, тому просить зобов`язати уповноважену особу Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , поданої 11 травня 2022 року.
У наступне судове засідання заявник та його представник не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду скарги були повідомлені у відповідності до приписів Кримінального процесуального кодексу України. На електронну адресу суду представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 направив заяву, що була зареєстрована за вхідним ЕП-928/22-вх від 29 вересня 2022 року, відповідно до якої просив задовольнити скаргу та розглянути її у відсутності ОСОБА_3 та його представника. Крім того, просив поновити строк для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування.
Уповноважений представник Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області у судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття не суд повідомив, доказів його поважності не надав, хоча про дату, час та місце судового розгляду скарги були повідомлені своєчасно та належним чином шляхом здійснення судового виклику у відповідності до приписів Кримінального процесуального кодексу України. На адресу суду 27 вересня 2022 року начальник Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_11 надіслав копії матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_3 (ЖЄО № 434 від 11 травня 2022 року), що були зареєстровані за вхідним № 2712/22-вх від 27 вересня 2022 року.
Прокурор Красноградської окружної прокуратури Харківської області до слідчого судді також не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив, доказів його поважності не надав, хоча про дату, час та місце судового розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до приписів Кримінального процесуального кодексу України.
Оскільки відповідно до приписів частини 3 статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника або представника, а відсутність слідчого чи прокурора, бездіяльність якого оскаржується, не є перешкодою такому розгляду, враховуючи засади диспозитивності, визначені у частині 1 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, про те, що сторони кримінального провадження, є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду скаргу без уповноваженого представника органу поліції та прокурора, а також заявника та його представника.
Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , надані у судовому засіданні, ознайомившись зі змістом поданої скарги та доданими до нею документами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частина 2 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України).
Відповідно до положень статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Кримінальний процесуальний кодекс України у пункті 18 частини 1 статті 3 визначає, що до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
В силу приписів статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Імперативними приписами статті 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, предметом судового контролю, яке здійснює слідчий суддя, є, зокрема, рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Згідно положень статті 24 Кримінального процесуального кодексу України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачений параграфом 1 глави 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Частина 1 статті 303 вищевказаної глави надає перелік бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягає оскарженню під час досудового провадження, із зазначенням того, хто це може зробити. Цей перелік є вичерпним.
В силу пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України заявник, потерпілий, його представник на досудовому провадженні може оскаржити бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Тобто процесуальний закон вимагає наявності зв`язку між обов`язком слідчого або прокурора вчинити дії, визначені Кримінальним процесуальним кодексом України, та строком, у межах якого вони зобов`язані це зробити.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання завдань, визначених у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Аналізуючи норму процесуального закону щодо початку досудового розслідування злочинів і кримінальних проступків, тобто частин 1 4 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати їх. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Відповідно до пункту 1 глави 2 Розділу І «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.
Унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною 1 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (пункт 1 глави 3 Розділу І «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року).
Таким чином, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відповідні відомості, що передбачені законом, а саме: дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; та інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що: 1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; 2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником; 3) існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як убачається з матеріалів перевірки (ЖЄО № 434 від 11 травня 2022 року), що були направлені на адресу 27 вересня 2022 року начальником Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, 11 травня 2022 року о 17 годині 35 хвилин до чергової частини Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_3 про те, що працівники Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартекспорт» не виконують ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської від 14 квітня 2022 року в частині заборони оброблення сіножаття на площі 34 гектар, розташованих поблизу села Лиманівка Зачепилівської селищної ради Харківської області, які заявник використовує починаючи з 2004 року відповідно до договору оренди
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11 травня 2022 року, ОСОБА_3 будучи попередженим під особистий короткий підпис про кримінальну відповідальність за статтею 383 Кримінального кодексу України, у відповідності до статтей 60, 104 та 214 Кримінального процесуального кодексу України, просив прийняти міри до працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартекспорт», які не виконують рішення суду та не дивлячись на заборону, оброблюють сіножаття на площі 34 гектар, розташованих поблизу села Лиманівка.
Даний лист як свідчить штемпель УДППЗ «Укрпошта» на конверті був направлений на адресу ОСОБА_3 24 травня 2022 року.
З вищенаведеного слідує, що звернення ОСОБА_3 було розглянуто не в порядку, передбаченому положеннями статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, а відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
З цього приводу слід зазначити, що до розгляду відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України підлягає така заява чи повідомлення, в яких міститься інформація про посягання на будь-який об`єкт правової охорони, передбачений Кримінальним кодексом України. При цьому відсутність у заяві правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути підставою для відмови у її внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки визначення кваліфікації кримінального правопорушення належить до компетенції слідчого або прокурора і не є обов`язком заявника.
Крім того, у частини 1 статті 2 Кримінального кодексу України зазначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Як визначено частиною 1 статті 11 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
При цьому перелік таких суспільно небезпечних діянь є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Отже, у випадках, коли в заяві чи повідомленні є об`єктивні дані, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення, то є всі підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення й лише за такими заявами та повідомленнями приймаються передбачені законом кримінальні процесуальні рішення.
В даній ситуації під час оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим суддею здійснено попередню оцінку (аналізу) змісту заяви/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації про кримінальне правопорушення та установлено, що наведені у зверненні обставини свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та в силу його характеру можливо встановити попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником.
Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_3 у повідомленні про кримінальне правопорушення зазначив конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони заявленого у заяві/повідомленні правопорушення; інформації, що містяться в його заяві/повідомленні достатньо для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Проте, як свідчать матеріали справи, до теперішнього часу, в порушення вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування щодо поданого та отриманого Сектором поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області повідомлення ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінальних правопорушень, не внесені.
Так, у відповідності до приписів частини 1 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Однак, виходячи з матеріалів цього кримінального провадження, станом на дату судового розгляду скарги відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з приводу обставин, викладених в заяві/повідомленні ОСОБА_3 від 11 травня 2022 року, не внесено, а вказана заява була розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян», що підтверджується відповідним листом, що в свою чергу підтверджує наявність бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви/повідомлення, хоча згідно з частиною 1 статті 25 Кримінального процесуального кодексу України, саме прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
При цьому, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Адже, на етапі прийняття та унесення даних за зверненням до Єдиного реєстру досудових розслідувань, посилатися на положення статті 2 Кримінального кодексу України, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно, так як на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена Кримінальним кодексом України, може бути не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу кримінального правопорушення.
Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених положеннями Кримінального процесуального кодексу України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до приписів статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Тобто, норми Кримінального процесуального кодексу України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Враховуючи те, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви/повідомлення про кримінальне правопорушення, є суттєвим порушенням вимог закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги в цій частині.
Разом із тим, відносно наявності повноважень слідчого судді на здійснення контролю за правильністю визначення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення при виконання слідчим, дізнавачем та прокурором вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слід зазначити, що самостійне визначення особою у заявах про кримінальне правопорушення наявності певної статті Кримінального кодексу України та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.
Так, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та здійснення функції обвинувачення покладено на прокурора (стаття 36 Кримінального процесуального кодексу України), зокрема, прокурор уповноважений давати вказівки щодо проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих, ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування та інші повноваження (пункти 4, 7 8 частини 2 статті 36 Кримінального процесуального кодексу України).
У той же час ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому, дізнавачу саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.
Також у скарзі представником заявника ставиться питання щодо поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності слідчого, оскільки про прийняте рішення заявник дізнався лише 08 червня 2022 року, на підтвердження чого надав копію відповідно конверту, адресованого ОСОБА_3 .
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За загальним правилом, визначеним у частині 1 статті 304 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Положеннями частин 1 та 2 статті 113 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Разом із тим, частина 1 статті 117 Кримінального процесуального кодексу України мовить про те, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Враховуючи зазначені представником заявниками в скарзі обставини пропуску процесуальних строків передбачених для подання скарги та зважаючи на відносно незначну величину пропущеного строку (звернення до суду через систему «Електронний суд» мало місце 17 червня 2022 року), а також беручи до уваги норми статті 7 Кримінального процесуального кодексу України, якими закріплені загальні засади кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, з метою їх дотримання та гарантій, які вони надають учасникам судового провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що в даному строк на оскарження вказаної у скарзі бездіяльності слід поновити.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 1, 2 пунктом 18 частини 1 статті 3, частиною 1 статті 25, частинами 1 і 4 статті 58, частиною 2 статті 110, статтею 113, частиною 1 статті 117, статтями 134 138, 214, 303 307, частиною 3 статті 309, статтями 369 372, 376, частиною 3 статті 392, статтями 532 та 533 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Поновити заявнику процесуальний строк на подання скарги на бездіяльність посадових осіб Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви.
Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви (повідомлення) задовольнити.
Зобов`язати відповідну уповноважену особу (слідчого, дізнавача) Сектору поліцейської діяльності № 1 Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_3 від 11 травня 2022 року, зареєстрованої в Журналі єдиного обліку під № 434 від 11 травня 2022 року.
Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України, так як Верховний Суд в постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 757/2094/20-к вказав, що зі змісту рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018(1644/18) вбачається, що воно ухвалене з метою забезпечення конституційного права на судовий захист особи, яка звертається до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, а тому виходячи з аналізу положень цього рішення апеляційному оскарженню підлягає саме ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення особи про кримінальне правопорушення, а не ухвала слідчого судді про задоволення такої скарги.

Слідчий суддя: ОСОБА_1