Справа № 932/2216/22
Провадження № 1-кс/932/1035/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про надання дозволу на знищення речових доказів,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернуся слідчий СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 з клопотанням про знищення речових доказів. Клопотання мотивоване тим, що 23.08.2000 року працівниками УСБУ в Дніпропетровській області в ході проведення інвентаризації матеріальних цінностей мобілізованого резерву на Державному підприємстві «Дніпроаеросервіс», на складі недоторканого запасу виявлені та вилучені п`ять авіаційних гармат ГШ 23, які зберігаються без відповідних реєстраційних документів. Працівниками УСБУ в Дніпропетровській області було проведено огляд у приміщенні Державного підприємства «Дніпроаеросервіс» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Аеропорт, 42 в ході якого вилучено: гармата ГШ 23 у кількості 5 одиниць, корпус від гармати 2 одиниці, поз. 1, поз. 2.

За даним фактом 20 вересня 2000 року було порушено кримінальну справу № 71001004 за ч. 1 ст. 222 КК України.

23.08.2000 року заступником голови СБУ передано вищевказані гармати на відповідальне зберігання до військової частини № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), про що отримано зберігальну розписку від працівника військової частини № НОМЕР_1 .

20.10.2005 року досудове розслідування по кримінальній справі № 71001004 було зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України.

За доводами клопотання, гармати є речовими доказами, та віднесені до майна, яке вилучено з обігу, тому їх зберігання не доцільно та пов`язано із зайвими труднощами та необхідністю забезпечення спеціальних умов зберігання. За таких обставин, слідчий просить слідчого суддю розглянути подане клопотання та надати дозвіл на знищення речових доказів у кримінальній справі № 71001004 від 20.09.2000 року, а саме: гармати ГШ-23 № НОМЕР_2 , розібрана, без магазину; гармати ГШ-23 № НОМЕР_3 НОМЕР_4 , розібрана, без магазину; гармати ГШ-23 № НОМЕР_5 частково розібрана, з магазином, без боєкомплекту; гармати ГШ-23 № 5-421, зібрана, без магазину; гармати ГШ-23 № 6-ЖН94-зібрана, без магазину, корпус від гармати ГШ-23, поз. 1, корпус від гармати ГШ-23, поз. 2, які зберігаються у Військовій частині № НОМЕР_1 Національної Гвардії України за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши подане клопотання та перевіривши матеріали кримінальної справи № 71001004, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що в провадженні лінійного відділу в аеропорту Дніпропетровськ УМВС України в Дніпропетровській області перебувала кримінальна справа № 71001004, порушена за фактом незаконного зберігання без реєстраційних документів на Державному підприємстві «Дніпроаеросервіс» авіаційних гармат у кількості 5 одиниць, що підпадало під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України (в редакції 1960 року).

В ході огляду, що був проведений працівниками УСБУ в Дніпропетровській області на території Державного підприємства «Дніпроаеросервіс», було виявлено та вилучено гармату ГШ-23 № НОМЕР_2 , розібрана, без магазину; гармату ГШ-23 № НОМЕР_3 НОМЕР_4 , розібрана, без магазину; гармату ГШ-23 № НОМЕР_5 частково розібрана, з магазином, без боєкомплекту; гармату ГШ-23 № 5-421, зібрана, без магазину; гармату ГШ-23 № 6-ЖН94-зібрана, без магазину, корпус від гармати ГШ-23, поз. 1, корпус від гармати ГШ-23, поз. 2.

Зазначено майно передано на відповідальне зберігання до військової частини № НОМЕР_1 Національної Гвардії України за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується розпискою.

Постановою слідчого ЛВ в аеропорту «Дніпропетровськ» УМВС України в дніпропетровській області від 20 жовтня 2005 року зупинено досудове розслідування по кримінальній справі № 71001004 до встановлення особи, що вчинила злочин.

За положеннями п. 3 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан.

При вирішенні питання про знищення речових доказів, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування по даній кримінальній справі не було завершено. При цьому в матеріалах кримінальної справи відсутнє будь-яке обґрунтоване процесуальне рішення слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом та приєднання його до матеріалів цієї справи, тому не можна вирішити питання про знищення речових доказів, які процесуально не оформлені.

З матеріалів кримінальної справи не можливо встановити, чи є це майно взагалі речовим доказом, оскільки немає даних, що воно містить відомості про обставини вчинення злочину, було об`єктом кримінально-протиправних дій, чи знаряддям злочину. Слідством не була встановлена особа, яка вчинила цей злочин, та за яких обставин. У даному випадку могло мати місце лише порушення порядку зберігання, списання та знищення майна, яке віднесено до мобілізаційного запасу. Крім того, постановою слідчого від 20.10.2005 року відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно директора ДП «Дніпроаеросервіс» ОСОБА_5 , оскільки він добровільно видав вогнепальну зброю.

Водночас стороною обвинувачення в контексті п. 3 ч. 6 ст. 100 КПК України не доведено, що зберігання гармат неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов для зберігання, співмірні з їх вартістю, оскільки до звернення із клопотанням гармати зберігались понад 20 років. Також слідчим не надано будь-яких доказів, що це майно є непридатним чи не може використовуватись для потреб Збройних Сил України.

Вилучення майна та передання його для використання на потреби ЗСУ здійснюється не в порядку подання клопотання про знищення речових доказів, а на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, відповідно до вказаного Закону держава може вилучати майно у фізичних та юридичних осіб, яке належить таким особам на праві приватної власності та таке майно необхідне для потреб держави в умовах воєнного стану. Порядок передання майна, що перебуває у державній власності вирішується керівними органами відповідних підприємств, центральними органами виконавчої влади, або ухвалюється військовими адміністраціями.

З урахуванням вищезазначеного, правових та процесуальних підстав для надання дозволу на знищення речових доказів не встановлено, тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2. 98, 100, 372, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про надання дозволу на знищення речових доказів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6