Справа №: 630/254/22 Провадження №: 1-кс/630/40/22
У Х В А Л А
Іменем України
20 липня 2022 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001116 від 15 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, цигана, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 червня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки, зі слів зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

20 липня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і під час досудового розслідування такого злочину було встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на площі Ювілейній поблизу автобусної зупинки в м. Люботин Харківської області, вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу. Для досягнення вказаної мети ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 розробили злочинний план, відповідно до якого ОСОБА_4 мав підійти ззаду до вибраної ним особи, після чого погрожував ножем, а в цей час ОСОБА_8 , повинен був утримувати руки особи та заволодіти майном, яке знаходилось при особі.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), діючи по заздалегідь розробленому плану та відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 19 лютого 2021 року близько 21-00 год., перебуваючи на площі Ювілейній, 1, яка знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, де розташована зупинка громадського транспорту, побачили раніше невідомого їм потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час цікавився у водія маршрутного таксі, тим як саме йому дібратися з м. Люботин до м. Харкова.

У цей час ОСОБА_4 , діючи в злочинній змові з ОСОБА_8 відповідно до заздалегідь розробленого плану та згідно розподілених ролей, підійшли до потерпілого ОСОБА_9 та почали вводити останнього в оману, кажучи про те, що їм також потрібно дістатися до смт. Пісочин Харківського району Харківської області і що це можливо зробити, поїхавши на попутці та запропонували ОСОБА_9 поїхати разом із ними, на що останній погодився. Після чого ОСОБА_4 , діючи в злочинній змові з ОСОБА_8 , запропонував потерпілому ОСОБА_9 піти до магазину, де розташована стоянка маршрутного таксі, де повідомили ОСОБА_9 , що у них начебто є машина, на якій можливо доїхати до м. Харкова, але вона розташована в іншому місці і до неї потрібно пройтися, на що ОСОБА_9 погодився та попрямував за ОСОБА_4 та ОСОБА_8 по вул. Вільній м. Люботин, Харківської області.

Проходячи повз кафе «Дербі Паб», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 наніс удар кулаком в область правої щоки потерпілого ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 в цей час почав наносити удари в область голови ззаду останнього. Від отриманих ударів в область голови потерпілий ОСОБА_9 не втримався на ногах та впав на сніг, в цей час ОСОБА_8 почав утримувати потерпілого за руки, тим самим подавивши волю останнього до супротиву, а ОСОБА_4 , приставивши до горла ОСОБА_9 ніж, почав запитувати останнього, де знаходиться його мобільний телефон та вимагав аби потерпілий віддав його ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_4 почав замахуватися ножем у бік тулуба потерпілого ОСОБА_9 та погрожувати нанесенням тілесних ушкоджень.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи в злочинній змові з ОСОБА_8 та не полишаючи злочинного наміру, направленого на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя особи, розстібнув куртку потерпілого ОСОБА_9 та ножем прорізав отвір до внутрішньої кишені, звідки дістав мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi 9C», вартістю 3644 грн., що підтверджено висновком експерта № 164 від 15 листопада 2021 року, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 продовжили наносити численні удари руками і ногами по тулубу потерпілого ОСОБА_9 , від яких останній знепритомнів. Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років з конфіскацією майна, він не має стійких соціальних зв`язків з родичами та постійного джерела прибутків; а також наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; продовжувати злочинну діяльність.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання слідчого з тих підстав, що наразі відсутні ризики, які б могли свідчити про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як засобу забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків. Підозрюваний дав усі необхідні показання та добровільно співпрацює для розкриття злочину. Захисник також відмітила, що за рік, який минув від дня вчинення злочину, ОСОБА_4 не вчинено жодної спроби впливу на потерпілого чи свідків, тому не існує наразі такого ризику. Також, на думку захисника, відсутні докази існування ризику можливого вчинення ОСОБА_4 нових злочинів. Від так, на переконання захисника, достатнім заходом забезпечення поведінки підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, адже ОСОБА_4 має житло.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав виступ свого захисника та згодився з тим, що достатнім запобіжним заходом по відношенню до нього буде домашній арешт. ОСОБА_4 також пояснив, що наприкінці лютого 2021 року, коли слідчим було подано клопотання до суду про взяття його під варту, він не прийшов до суду, бо злякався через те, що його товариш ОСОБА_10 втік з міста. Після того він з матір`ю та сестрами переїхав до с. Костянтинівка Дніпропетровської області, де мешкають родичі його матері. Там вони прожили до початку військової агресії Російської Федерації. Після того він з матір`ю і сестрами переїхав до м. Ужгород, де працював на різних будівництвах. На початку 2022 року будинок, в якому він зареєстрований та проживав раніше, та який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був проданий. Але зараз, коли він повернувся до м. Люботин, він може проживати в будинку за вказаною адресою, бо господарями є його знайомі.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, в провадженні Слідчого відділу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001116 від 15 листопада 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. У витязі вказано, що 19 лютого 2021 року в м. Люботин Харківської області, на вул. Вільна невстановлені особи, погрожуючи ножем, напали на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заволоділи його мобільним телефоном. Особою, які повідомлено про підозру, вказано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Реєстрація вказаного кримінального провадження була здійснена на підставі матеріалів, виділених на підставі постанови прокурора від 15 листопада 2021 року із кримінального провадження № 0000123 від 20 лютого 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, в якому особами, яким повідомлено про підозру, були вказані ОСОБА_4 і ОСОБА_8

20 липня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001116 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Постановою керівника Харківської окружної прокуратури від 20 липня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001116 продовжений до трьох місяців.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Це зокрема:

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_9 повідомив, що 19 лютого 2021 року приблизно о 22-40 год. на вул. Вільна в м. Люботин Харківської області двоє невідомих осіб нанесли йому тілесні ушкодження та, погрожуючи ножем, заволоділи мобільним телефоном ТМ «Xiaomi Redmi 9C»; один з нападників був з бородою та ймовірно ромської національності;

протоколи огляду місця події від 20 лютого 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , де на території поблизу проїзної частини були виявлені шапка салатового кольору, недопалки сигарет та плями бурого кольору;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20 лютого 2021 року, який детально пояснив про обставини зустрічі 19 лютого 2021 року пізно ввечері з двома раніше невідомими чоловіками, які запропонували свою допомогу в тому, щоб підвезти його смт. Пісочин Харківського району, та які повели його свого автомобіля і по дорозі напали на нього з ножем, і побивши його, відібрали телефон;

висновок судово-медичної експертизи від 24 лютого 2021 року про наявність у потерпілого ОСОБА_9 легкого тілесного ушкодження, яке утворилось за 4-6 діб до моменту огляду;

протокол від 20 лютого 2021 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, яким зафіксоване те, що потерпілий серед представлених йому для огляду фотознімків впізнав особу, яка здійснила на нього напад, і те, що цією особою на фотознімку є ОСОБА_4 ;

протокол від 22 лютого 2021 року пред`явлення речей для впізнання, яким зафіксоване те, що потерпілий серед представлених йому для огляду предметів впізнав ніж, який був використаний під нападу на нього;

протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 22 лютого 2021 року, в якому останній пояснив, що вночі 20 лютого 2021 року до нього додому прийшов ОСОБА_4 зі своїм товаришем ОСОБА_12 , які розповіли, що незадовго до цього вони напали на хлопця, побили його та заволоділи його телефоном;

висновок судового експерта № 164 від 15 листопада 2021 року про визначення вартості телефоном ТМ «Xiaomi Redmi 9C».

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; або до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків в місті його проживання. З пояснень підозрюваного, наданих ним в судовому засіданні, випливає, що він тривалий час проживає в різних областях країни, житлове приміщення в м. Люботин, в якому він зареєстрований, продано стороннім особам; він не має постійного місця роботи. Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Первісно повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст187 КК України, було вручено підозрюваному 22 лютого 2021 року. Як вбачається з постанови слідчого від 27 лютого 2021 року, після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину до суду було направлено клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Але ОСОБА_4 , перебуваю на свободі на той час, в судове засідання не з`явився, що й слугувало підставою для оголошення його у розшук.

Наведене вище в сукупності може вказувати на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від слідчого і суду, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, у вчинення яких підозрюється ОСОБА_4 .

Щодо інших ризиків, на які посилається прокурор у поданому клопотанні, слід зазначити таке.

З огляду на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення заснована серед іншого і на показаннях свідків, слідчий суддя вважає не підтвердженим існування ризику незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні. В клопотанні слідчий вказала, що підозрюваний обізнаний про адреси місця проживання свідків. Але з пояснень прокурора, наданих в судовому засіданні, слідчий суддя встановив, що підозрюваний ОСОБА_4 не звертався до слідчого з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Відповідно це вказує на безпідставність доводів слідчого і прокурора про освіченість підозрюваного про місце знаходження свідків і потерпілого. Отже ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі відсутній.

В той же час слідчий суддя вважає, що уразі застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. До такого висновку слідчий суддя дійшов з того, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 червня 2021 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі за вчинення протягом квітня 2021 року у м. Лозова Харківської області двох крадіжок майна. Від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 був звільнений з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки. З цього випливає, що ОСОБА_4 , переховуючись від слідчого, після вчинення розбійного нападу продовжив вчиняти корисливі злочини. Тому слідчий суддя вважає обґрунтованим існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, застосування до підозрюваного на даний час більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам, передбаченим пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 poкy, п.32.SeriesA,№ 182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55. Series А, №300-А).

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддані суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно звернути увагу, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя також бере до уваги, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу підозрюваного ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Крім цього слідчий суддя, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні даної ухвали, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 194, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001116 від 15 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на період досудового розслідування - до 25 серпня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1