Справа № 462/1304/21
провадження 1-кс/462/1019/22
У Х В А Л А

16 серпня 2022 рокуслідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 04.05.2022 року про закриття кримінального провадження № 00786 від 16.12.2020 року,

встановив:

Скаржник подав до суду зазначену скаргу, в якій просить скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 04.05.2022 року про закриття кримінального провадження № 00786 від 16.12.2020 року. Скарга мотивована тим, що 08.12.2020 р. близько 13.20 год. на території для паркування ТЦ «Нова Лінія» по вул. Щирецькій у м. Львові невідомий йому чоловік, який керував автомобілем марки "Volkswagen Jetta" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , заподіяв йому удар в ділянку голови та втік з місця події. Після прибуття екіпажу патрульної поліції він звернувся в травмпункт, де у нього виявлено підшкірну гематому тім`яної ділянки зліва з можливою підозрою на струс мозку. 09.12.2020 року він скерував поштою на адресу ГУ НП у Львівській області Львівського районного управління поліції Відділ поліції №1 заяву про злочин. В заяві про злочин він просив встановити особу нападника, з цією метою здійснити розшукові заходи автомобіля, яким користувався нападник автомобіля "Volkswagen Jetta" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Відомості про вчинений злочин просив внести до ЄРДР в порядку встановленому КПК України та порушити кримінальну справу за фактом хуліганства вчиненого відносно нього та за фактом нанесених йому побоїв. Згідно з відомостями поштового трекінгу, заяву про злочин Залізничний відділ поліції отримав 11.12.2020 року. У зв`язку з тим, що до нього впродовж тривалого часу з ГУ НП у Львівській області Львівського районного управління поліції Відділ поліції №1 ніхто не телефонував та не надсилав повісток про виклик, він 21.12.2020 року вирішив самостійно з`явитись до ГУ НП у Львівській області Львівського районного управління поліції Відділ поліції №1, щоб з`ясувати про стан розслідування справи за його заявою. Дізнавач направив його на медичну експертизу, після чого він знову з`явився до дізнавача для дачі свідчень та останній зазначив, що буде проводити додаткові слідчі дії, для участі в яких буде його викликати. Впродовж лютого 2021 року його ніхто з ГУ НП у Львівській області Львівського районного управління поліції Відділ поліції №1 не викликав, а дізнавач перестав відповідати на телефонні дзвінки. 26.02.2021 року він з власної ініціативи прибув до дізнавача з метою поцікавитись про стан розслідування кримінального провадження, однак дізнався, що вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленою відсутністю у даному випадку складу кримінального правопорушення. 16.03.2021 року постанова про закриття кримінального провадження була скасована в судовому порядку. Після поновлення дізнання він постійно вимагав проведення слідчих дій, заявляв відповідні клопотання. За його участі було проведено слідчий експеримент та одночасний допит потерпілого та свідка. 17.06.2022 року він отримав примірник постанови про закриття кримінального провадження від 04 травня 2022 року. Ознайомившись зі змістом постанови, вважає рішення дізнавача не законним, а постанову про закриття кримінального провадження від 04 травня 2022 року такою, яка підлягає скасуванню через наступне. Кримінальне провадження №0000786 вперше було закрито через те, що дізнавач стверджував, що ніяких ударів ОСОБА_5 громадянину ОСОБА_3 в область голови не наносив. Цього разу слідство встановило, що удар було нанесено потерпілому в область голови, проте з іншої сторони, ніж та про яку стверджує потерпілий і це, на думку дізнавача, вказує на відсутність події злочину. Покликаючись у постанові на взаємовиключні обставини дізнавач прийняв рішення закрити кримінальне провадження. Дізнання у цьому кримінальному провадженні триває понад два з половиною роки. За цей період він декілька разів надавав пояснення стосовно подій які мали місце 08.12.2020 року близько 13 год. 20 хв. На момент нападу він не готувався отримувати тілесні ушкодження і не готувався запам`ятовувати з якої сторони і в який спосіб до нього буде застосовано фізичне насильство. Проте з суб`єктивної сторони йому здалося, що удар йому був нанесений правою рукою в ліву частину голови. Проте, якщо відеоматеріали однозначно вказують на те, що напад було здійснено лівою рукою нападника в праву частину голови потерпілого, то він схильний довіряти показам відеокамер в порівнянні з власними враженнями після масованого удару. Удар був сильним, різким та тупим і йому здалося, що він наносився кулаком, хоча він не виключає, що він міг бути нанесений долонею. Відмінність суб`єктивного сприйняття обставин потерпілим від обставин встановлених слідством не можуть бути самостійною підставою для закриття кримінальної справи при наявності інших безумовних обставин, що вказують на ознаки злочину. Діяльність та бездіяльність дізнавача, на його враження, з самого початку спрямована на зволікання в процесі та постійне прагнення закрити кримінальне провадження. Ця обставина може бути зумовлена корупційним впливом або низьким рівнем здібностей суб`єкта, що повинен виконувати функції дізнавача. Злочин не є розслідуваним, а законні підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Враховуючи вищенаведене, просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву у якій просив розглянути скаргу у його відсутності та підтримав таку з підстав наведених у самій скарзі.

Представник Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000786 від 16.12.2020 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Встановлено, що сектором дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000786 від 16.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

04.05.2022 року страшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, так як під час досудового розслідування не встановлено обов`язкового елементу складу злочину (кримінального проступку) передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме відсутній причинний зв`язок між діяннями зі сторони ОСОБА_5 та настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_3 .

Так, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Виходячи з тексту мотивувальної частини оскаржуваної постанови, за результатами слідчих (розшукових) дій не встановлено події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки не здобуто даних про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 від дій ОСОБА_5 .

Так, під час досудового розслідування дізнавачем проведено допит потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 , призначено судово-медичну експертизу, проведено огляд предмета компакт диска з місця події, слідчий експеримент та одночасний допит потерпілого та свідка, призначено додаткову судово-медичну експертизу.

Разом з тим, покази потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 кардинально різняться, як і проведені експертизи. Згідно із висновком експерта №1796 від 21.12.2020 року при обстеженні громадянина ОСОБА_3 лікарем ТП №1 м. Львова 08.12.2020 року було встановлено діагноз: «Забійна підшкірна гематома тімяної ділянки зліва». Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого тілесних ушкоджень не виявлено. «Гематома» утворилася від тупого предмета, могла виникнути незадовго до звернення за медичною допомогою 08.12.2020 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Згідно із висновком експерта №121 від 09.03.2022 року судово-медичним експертом встановлено, що під час перегляду відеозаписів з камер відеоспостереження від 08.12.2020 року видно, що ОСОБА_6 був нанесений удар лівою рукою в праву половину голови і тому, беручи до уваги записи з камер відеоспостереження, виявлена «гематома» на голові зліва, як тілесне ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_3 , відповідно до первинної судово-медичної експертизи не могла виникнути при ударі рукою по голові справа.

Надаючи оцінку отриманим доказам дізнавач прийшов до переконання про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Однак вказаний висновок слідчого є передчасний, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей про вчинення усіх передбачених слідчих дій з метою усунення розбіжностей в показах ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у проведених експертизах, не надано оцінки довідці із Травматологічного пункту № 1, не вжито всіх передбачених законом заходів з метою встановлення обставин отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, не виконано в повній мірі доручення, що були надані в порядку ст. 40-1 КПК України, а також не наведено аналіз зібраних у кримінальному провадженні доказів. Крім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, чи дізнавач вчиняв будь-які слідчі дії з приводу допиту в якості свідків осіб, що були присутні під час заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, інформація про яких містилася в заяві про злочин.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що КК України містить ст. 126 КК України, яка передбачає відповідальність за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Всупереч зазначених норм Закону старший дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 у постанові про закриття кримінального провадження належним чином не мотивував своїх висновків про підстави закриття кримінального провадження, не дотримав вимогу закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, не з`ясував того, чи містять дії ОСОБА_5 ознаки будь-якого діяння, передбаченого КК України.

Крім того, сам зміст постанови про закриття кримінального провадження носить суперечливий характер, оскільки дає підстави вважати, що дізнавач фактично дійшов висновку про відсутність самої події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в той час як провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу даного кримінального проступку.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведено всебічно та повного, а тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 04.05.2022 року винесена передчасно, без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 04.05.2022 року про закриття кримінального провадження № 00786 від 16.12.2020 року - задоволити.
Постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 04.05.2022 року про закриття кримінального провадження № 00786 від 16.12.2020 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1