БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1217/22
Провадження № 1-кс/497/498/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2022 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000261 від 31.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого утриманців, офіційно не працюючого, не інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- вироком Арцизького районного суду Одеської області від 12.08.2006 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 152 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

- вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2009 року за ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 296 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі;

- вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2016 року за ч.3 ст. 185, ст. 187, ст. 395 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- вироком Арцизького районного суду Одеської області від 19.05.2021 року за ч.2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком три роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 виданого 20.05.2019 року, органом видачі № 5624,

ВСТАНОВИВ:
11.07.2022 року слідчий Відділення № 1 Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000261 від 31.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (а.с.1-6, 111-116).
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 17.04.2022, приблизно о 00:30 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , раніше засуджений вироком Арцизького районного суду Одеської області від 19.05.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно відкрив хвіртку, яка була не заперта та незаконно проник на огороджене подвір`я вищезазначеного домоволодіння.

В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, знаходячись на території домоволодіння, підійшов до дверей гаражу, які не були зачинені на запірний пристрій, відкрив двері та через дверний отвір проник до приміщення гаражу.

Знаходячись у приміщенні гаражу таємно викрав ланцюгову бензопилу марки «WERK WS-52PROF», синього кольору, яка належить донці ОСОБА_7 . ОСОБА_8 та з викраденим майном покинув місце події, розпорядився ним на власний розсуд, спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1424,50 гривень.

Досудове розслідування здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

За наявністю достатніх підстав 23.06.2022 року слідчим відділом № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

На думку слідчого підозра повідомлена ОСОБА_5 обґрунтована, та достатньо ризиків для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В судовому засіданні 13.07.2022 року:
- слідчий своє клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні;
- прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Стверджувала, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
По твердженню прокурора злочин, який вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваному, останній може вчинити дії до приховування від органу досудового розслідування та суду.
Також підозрюваний не став на шлях виправлення та в період іспитового строку вчинив новий злочин, а тому може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_5 був засуджений неодноразово, що характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того ОСОБА_5 може вчинити тиск на свідків, зокрема на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших учасників кримінального провадження, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду.

Прокурор зазначила, що КПК України встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

Підозрюваний неодноразово вчиняв тиск на потерпілу, намагаючись переконати її, щоб вона забрала свою заяву про злочин вчинений ним.

Крім того, з урахуванням діючого на території України воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації, існує додатковий ризик невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував доводи слідчого і прокурора, стверджуючи, що не вчиняв і не має наміру вчиняти тиску на свідків та потерпілу, оскільки перебуває з ними в доброзичливих відносинах. Потерпіла не має до нього претензій. Кримінальне правопорушення в якому підозрюється дійсно вчинив, але не знає чому оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Наміру приховуватися від органу досудового розслідування чи суду не має, хоча і розуміє, що йому загрожує реальна міра покарання. За місцем його реєстрації будинок зруйнований, проживає зі співмешканкою, в будинку її покійної бабусі. Працює за наймом у приватної особи, та отримує заробітну плату в розмірі 8-9 тисяч гривень на місяць, інших доходів не має.
Наполягав на обранні йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання оскільки жодні ризики не доведені, та слідчим і прокурором не підтверджені. Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 було вчинено ще 17.04.2022 року, та за весь цей час підозрюваний не приховувався від органу досудового розслідування, на всі виклики прибуває, та надає свідчення. Безпідставним є посилання слідчого і прокурора, що підозрюваний може вчинити тиск на свідків і потерпілу, оскільки він свою провину визнає, надає правдиві свідчення, за його участю проведено слідчий експеримент, потерпіла претензій до нього немає, а тому не має необхідності на нею впливати.
Тяжкість покарання яке може загрожувати підозрюваному не може розцінюватися як ризик приховування від органу досудового розслідування і суду.
Захисник вважає, що підозрюваний за вказаний час досудового розслідування довів, що достатнім буде обрання для нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час судового розгляду клопотання встановлено, що Відділенням № 1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000261 від 31.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (а.с.7).
За наявністю достатніх підстав 23.06.2022 року слідчим відділом № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану (а.с.54-57).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_11 , неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом добровільної видачі від 07.06.2022 року, в ході якого ОСОБА_10 добровільно видав співробітникам поліції бензопилу марки «WERK WS-52PROF» синього кольору, яку він придбав у ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 07.06.2022року. Під час вказаної слідчої дії потерпіла ОСОБА_8 впізнала належну їй бензопилу під № 4;

- протоколом огляду предмета від 07.06.2022 року, в ході якого оглянуто бензопилу марки «WERK WS-52PROF» синього кольору;

- протоколом слідчого експерименту;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа
Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України слід зазначити про наступне.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).
Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.
Наразі, органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 названого кримінального злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину у період випробувального терміну та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки особа раніше неодноразово судима, у тому числі за аналогічні злочини, крім того злочин у якому підозрюється вчинив в період іспитового строку, що вже свідчить про вперту відмову підозрюваного стати на шлях виправлення (а.с.80-94);
- значні ризики впливу на свідків по вказаному провадженню, оскільки саме співмешканка ОСОБА_9 , повідомила працівникам поліції про вчинену підозрюваним крадіжку під час їх особистої сварки;
- наявність в матеріалах кримінального провадження заяви потерпілої ОСОБА_8 , що підозрюваний наполягав на тому, щоб потерпіла забрала заяву про злочин (а.с.96);
- відсутність міцних соціальних зв`язків, які могли б гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного,
- офіційно до затримання не був працевлаштований, що свідчить про відсутність у підозрюваного також соціально - стримуючих факторів,
- введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не необхідному рівні, що також може зашкодити процесуальній поведінці підозрюваного.
Суд зазначає, що ризик - це прогнозування найбільш імовірного результату поведінки особи та настання несприятливих наслідків для здійснення правосуддя.
В зв`язку з чим, слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст.177 КПК України, а також того, що інший запобіжний захід не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту та підозрюваного не свідчать про можливість запобігання ризикам, зокрема, вчинення нового злочину, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний не зміг навіть пояснити підстави, причини, які спонукали його до вчинення вказаного злочину, незважаючи на призначення випробувального терміну за попереднім вироком.
Також сторонами не надано жодних інших відомостей щодо позитивної характеристики та поведінки підозрюваного.

Щодо визначення застави:
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
А тому безпідставними є твердження слідчого і прокурора щодо неможливості призначення застави підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки кримінальне правопорушення в якому він підозрюється не відноситься до тих злочинів, обмеження щодо яких визначені в ч.4 ст.183 КПК України.
Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного: постійного місця роботи не має, працює за наймом у приватної особи, та його середньомісячний дохід складає 8-9 тисяч гривень (зі слів підозрюваного, відсутні відомості про реєстрацію за підозрюваним права власності на нерухоме чи рухоме майно, тяжкість кримінального злочину, за яким він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати останнього від неправомірних дій, чи забезпечити його належну поведінку, суд вважає за необхідне визначити заставу в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481.00 гривен х 20 = 49 620.00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Відділення № 1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.
Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000261 від 31.05.2022року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 (тридцять) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали визначити до 11 серпня 2022 року включно.
Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду.
Одночасно визначити розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620.00 гривень (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
-прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування чи суду;
- не відлучатися за межі Болградського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,
- утримуватися від спілкування з особою, визначеною слідчим чи прокурором;
- вжити заходи до офіційного працевлаштування.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 11 серпня 2022 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор»
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст судового рішення складено і проголошено о 13:00 годині 15 липня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1