Справа № 346/4391/18
Провадження № 1-кп/346/51/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
законних представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.2 ст.296 КК України,-
В С Т АН О В И В :
Згідно обвинувального акта 06.05.2017 року, близько 01.00 год., обвинувачений ОСОБА_9 спільно із обвинуваченими ОСОБА_11 , неповнолітніми ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направилися до будинку культури в АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у приміщенні вищевказаного будинку культури, обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 діючи умисно, групою осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, протиставляючи себе загально визнаним у суспільстві правилам поведінки та моралі, що супроводжувалось особливою зухвалістю, почали нецензурно висловлюватись та погрожувати застосуванням фізичного насильства потерпілому ОСОБА_17 .

В подальшому, на просьби відвідувачів закладу припинити хуліганські дії та залишити приміщення закладу, обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 почали заштовхувати потерпілого ОСОБА_18 в кут приміщення фойє вищевказаного будинку культури, де продовжили висловлюватися нецензурними словами та погрожувати застосуванням фізичного насильства в сторону потерпілого ОСОБА_18 .

В цей час, обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, під час хуліганських дій, вчинюваних групою осіб, з метою заподіяння тілесних ушкоджень почали наносити потерпілому ОСОБА_18 удари, зокрема, обвинувачений ОСОБА_14 наносив удари кулаками рук в ділянку обличчя, обвинувачений ОСОБА_15 наносив удари ногою в ділянку живота, обвинувачений ОСОБА_13 наносив удари руками в ділянку обличчя та обвинувачений ОСОБА_16 також наносив удари в ділянку обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 05.06.2017 р. у потерпілого ОСОБА_18 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, синців навколо правого ока, правого плеча і лівого плеча, садна шкіри лівої щоки, правої та лівої гомілок, де закрита черепно-мозкова травма із струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень

Дії обвинувачених кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України як вчинення умисних дій, які виразились у вчиненому групою осіб грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Потерпілим ОСОБА_18 заявлено цивільний позов про стягнення в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - 80 000 грн. завданої моральної шкоди.
В судовому засіданні обвинувачені підтримали подані письмові клопотання про закриття провадження відносно них за ч.2 ст. 296 КК України та просили звільнити їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення ними кримінального правопорушення минуло п`ять років, а злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України є нетяжким злочином, наслідки закриття провадження з таких підстав зрозумілі.
Захисники обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та законні представники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні просили клопотання обвинувачених про закриття провадження за ч.2 ст. 296 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України, задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_18 , в судове засідання не з явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.
Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49, 106 КК України Яворського, Грабовецького, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ,які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Суд, вислухавши думку прокурора, обвинувачених, законних представників, захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз яснивши суть пред`явленого їм обвинувачення, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав та право заперечувати проти закриття провадження, поза об`єктивним сумнівом переконався в істинності та добровільності їхньої позиції, доходить наступного висновку.
Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно ч.1 ст.106 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.106 КК України, щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності - п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України та Аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, тобто є нетяжким злочином в розумінні ч. 4 ст. 12 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо у разі вчинення нею нетяжкого злочину, за який, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Ч.1 ст.106 КК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.106 КК України, щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності - п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.
Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України є: 1) закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; 2) відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК); 3) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності, є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, ст.106 КК України та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
Аналогічне передбачено й нормами ч. 3 ст. 288 КПК України, зокрема, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відмова суду у звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням їх прав, що є неприпустимим виходячи з позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 року (справа № 730/67/16-к).
З`ясувавши позицію обвинувачених впевнившись у їх добровільності, а також в усвідомленні останніми наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, з огляду на те, що на теперішній час минули строки давності, визначені ст.49,106 КК України, що свідчить про те, що у кримінальному провадженні за обвинуваченням відповідно: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та неповнолітніх на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України закінчився строк давності притягнення останніх до кримінальної відповідальності, тому суд вважає, що клопотання обвинувачених про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з вищенаведених підстав підлягає до задоволення.
Крім цього, у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_18 подано цивільний позов до обвинувачених про стягнення моральної шкоди.
Відповідно до ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31 березня 1989 року у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, звільняючи обвинувачених від кримінальної відповідальності та закриваючи кримінальне провадження з нереабілітуючих обставин, суд вважає, що цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди, слід залишити без розгляду, що не позбавляє його права звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та ст.ст.12, 49 КК України, керуючись ст.ст.100, 284, 286, 288, 372,376 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо нього закрити.
ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо нього закрити.
ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо нього, закрити.
ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо нього закрити.
Речові докази: чоловічу куртку, штани джинсові та матерчату футболку повернути власнику потерпілому ОСОБА_18 .
Цивільний позов ОСОБА_18 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , залишити без розгляду.
Роз`яснити право позивача на заявлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 27 травня 2022 року о 15 год.15 хв. в приміщенні Коломийського міськрайонного суду.

Суддя ОСОБА_1