Єдиний унікальний номер 205/7939/21
Провадження № 1-кп/205/49/22
У Х В А Л А

16 вересня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000699 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні прокуроромОСОБА_4 було заявлено клопотання про продовження ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначила про наявність ризиків, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Прокурор зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна і таким чином з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене останній може ухилятися від суду. Окрім того, прокурор наголосила на тому, що обвинувачений ОСОБА_3 відоме місце роботи потерпілих у вказаному кримінальному провадженні і таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства. Також, прокурор вказала, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 не маючи офіційного працевлаштування, відповідно офіційного доходу, міцних соціальних зв`язків, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою матеріального збагачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених прокурором, зокрема ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки потерпілі та свідки вже допитані у кримінальному провадженні. Окрім того, ОСОБА_3 зазначив, що не має наміру ухилятися від суду.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , підтримав думку підзахисного, просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, не доведені.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд приходить до висновку про доведеність ризиків переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , не має сталих соціальних зв`язків, неодружений, дітей та родини не має. У сукупності з вищенаведеними обставинами, враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання до дванадцяти років позбавлення волі, відсутність сталих соціальних зв`язків додатково обумовлює ризик переховування останнього від суду.

Окрім того, суд вважає доведеним ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень, оскільки останній раніше неодноразово був засуджений за вчинення злочинів аналогічного складу, має не зняті та непогашені у встановленому порядку судимості, відбував покарання у вигляді позбавлення волі.
Разом цим, суд вважає необґрунтованим та недоведеним зазначений у клопотанні прокурора ризик незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_3 на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки на даний час потерпілі та свідки вже допитані під час судового розгляду.
Таким чином, сукупність вищенаведених ризиків, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, обумовлює висновок суду про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинувачених, стан їх здоров`я, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_3 хронічними захворюваннями не страждає, інвалідності не має, відсутність у обвинуваченого соціальних зв`язків, відсутність родини та неповнолітніх дітей, тощо.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вищенаведені обставини унеможливлюють застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання нимипроцесуальних обов`язків обвинувачених у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.110, 177, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 14 листопада 2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1