Справа № 308/6875/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2022 року м. Ужгород

Cлідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 20.04.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голубине Свалявського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 20.04.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовано наступним.
Слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст. 358 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за №0000050.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 квітня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Ужгороді, біля готельно-ресторанного комплексу «Кілікія», запропонував ОСОБА_8 за грошову винагороду, організувати незаконне переправлення через державний кордон України її сина ОСОБА_9 , оскільки, у зв`язку з воєнним станом на території України з 24.02.2022, виїзд громадян України чоловічої статті за кордон заборонено, за виключенням певних випадків, які на останнього не розповсюджуються.
Згідно пропозиції ОСОБА_4 , він організує виготовлення фіктивного офіційного документу, згідно якого у ОСОБА_9 будуть правові підставі виїзду за кордон, зазначивши що за виготовлення вказаного офіційного документу, ОСОБА_8 повинна передати йому грошові кошти у сумі 7000 Євро, з яких 5000 грн. авансом, а решту після організації ним виготовлення підробленого офіційного документу.
Як зазначив ОСОБА_4 , після організації виготовлення ним офіційного документу, на підставі якого у ОСОБА_9 будуть правові підставі виїзду за кордон, останньому необхідно буде вибути у Львівську область, де він зможе перетнути Україно-Польський кордон.
На виконання вищезазначеної пропозиції ОСОБА_4 , 24.04.202 ОСОБА_8 передала йому 5000 грн.
Надалі, ОСОБА_4 , підшукав громадян ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які згідно їх спільного злочинного плану, за, на даний час, нез`ясованих обставин, організували виготовлення підробленого офіційного документу Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №441 від 18.07.2018 року про інвалідність з дитинства ОСОБА_9 у зв`язку з бронхіальною астмою.
02.06.2022 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про необхідність вибуття її сина до м.Львова, де його зустрінуть ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які нададуть вищезазначений підроблений офіційний документ, на підставі якого ОСОБА_9 зможе виїхати за кордон, проінструктують яким чином йому необхідно буде доїхати до Україно-Польського кордону та посприяють йому в цьому.
Цього ж дня, ОСОБА_9 вибув у місто Львів, де його, біля 17.10 год. в на АЗС «Окко» вул. Г.Сковороди, 22 с.Сокільники Львівського району Львівської області, зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які, повідомили що вони обізнані про його бажання вибути за кордон, та в ході особистої зустрічі надали ОСОБА_9 підроблений офіційний документ - довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №441 від 18.07.2018 року, сказавши, що на підставі даного документи він зможе вибути за кордон.
При цьому, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 детально проінструктували ОСОБА_9 , яким чином він повинен поводитися при перетині кордону, зокрема при спілкуванні з військовослужбовцями прикордонної та митної служби, а саме детально роз`яснили, які відповіді останній повинен надавати представникам даних служб, у випадку їх питань спрямованих на з`ясування достовірності цієї довідки №441.
Водночас, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою досягнення цілі щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, придбали останньому квиток на потяг сполученням Львів-Перемишель.
Надалі, біля 22.30 год., цього ж дня, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи на залізнодорожньому вокзалі міста Львова, повторно проінструктували ОСОБА_9 про механізм незаконного перетину ним кордону, повідомивши, що він вночі, на потязі сполученням Львів-Перемишель, вибуде закордон в Польську Республіку.
У подальшому, біля 02 години 03.06.2022 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою завершення умислу щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, посадили останнього в потяг, на якому він вибув в напрямку Україно-Словацького кордону.
У свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на виконання їхньої попередньої домовленості, про надання останньою йому грошової винагороди, за сприяння в переправленні її сина ОСОБА_9 через державний кордон України, зустрілися біля 07.20 год. в м.Мукачево, на АЗС «UPG» на вул. Лавківській, де ОСОБА_4 , реалізуючи єдиний злочинний умисел на отримання грошових коштів від ОСОБА_8 за організацію переправлення ОСОБА_9 через державний кордон отримав від ОСОБА_8 решту з обумовлених коштів 7100 доларів США.
Так, 03.06.2022 о 07.22 год. в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на території АЗС «UPG», за адресою: м. Мукачево, вул. Лавківська, 1ж, на підставі ст. 208 КПК України працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голубине Свалявського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого.
03 червня 2022 року о 17.00 год. стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів.
Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:
- рапортом оперативних працівників УСР в Закарпатській області від 20.04.2022 про причетність осіб у вчиненні кримінального правопорушення;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.04.2022;
- протоколами допитів свідків;
- протоколом затримання ОСОБА_4 від 03.06.2022;
- протоколами огляду предметів від 03.06.2022;
- протоколами обшуків та оглядів місця події від 03.06.2022 та іншими зібраними доказами у їх сукупності.
Необхідно підкреслити, що злочин передбачений ч.3 ст.332 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
У кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі та не допитані інші особи щодо обставин, що мають доказове значення у даному провадженні, а також вирішується питання щодо призначення та проведення необхідних судових експертиз, а тому сторона обвинувачення не виключає можливості, що ОСОБА_4 безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на вказаних осіб та інших учасників кримінального провадження а також вчинить спроби знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими на даний час не володіє сторона обвинувачення.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
2. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.
ОСОБА_4 особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також на осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь. Також ОСОБА_4 будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до свідків, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
При оцінці доведеності даного ризику слід врахувати сам характер кримінального правопорушення, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Так, ОСОБА_4 зможе впливати ще і на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.
Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.
3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_4 діяв у змові, і знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні.
4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, на протязі тривалого часу офіційно не працює, не маючи іншого джерела доходів, може продовжити свою злочинну діяльність.
Таким чином, з метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.
Взявши до уваги зазначені вище обставини, орган досудового розслідування прийшов до висновку, про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав зазначених в ньому.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу, разом з тим просить врахувати, що підозрюваний визнав вину та сприяє встановленню істини.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Як установлено з матеріалів клопотання Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000050 від 20.04.2022 за ч.3 ст.332, ч.3 ст. 358 КК України.
З матеріалів клопотання встановлено, що 19 квітня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Ужгороді, біля готельно-ресторанного комплексу «Кілікія», запропонував ОСОБА_8 за грошову винагороду, організувати незаконне переправлення через державний кордон України її сина ОСОБА_9 , оскільки, у зв`язку з воєнним станом на території України з 24.02.2022, виїзд громадян України чоловічої статті за кордон заборонено, за виключенням певних випадків, які на останнього не розповсюджуються.
Згідно з пропозицією ОСОБА_4 , він організує виготовлення фіктивного офіційного документу, згідно якого у ОСОБА_9 будуть правові підставі виїзду за кордон, зазначивши що за виготовлення вказаного офіційного документу, ОСОБА_8 повинна передати йому грошові кошти у сумі 7000 Євро, з яких 5000 грн. авансом, а решту після організації ним виготовлення підробленого офіційного документу.
Надалі, ОСОБА_4 , підшукав громадян ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які згідно їх спільного злочинного плану, за, на даний час, нез`ясованих обставин, організували виготовлення підробленого офіційного документу Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №441 від 18.07.2018 про інвалідність з дитинства ОСОБА_9 у зв`язку з бронхіальною астмою.
02.06.2022 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про необхідність вибуття її сина до м.Львова, де його зустрінуть ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які нададуть вищезазначений підроблений офіційний документ, на підставі якого ОСОБА_9 зможе виїхати за кордон, проінструктують яким чином йому необхідно буде доїхати до Україно-Польського кордону та посприяють йому в цьому.
У подальшому, біля 02 години 03.06.2022 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 посадили ОСОБА_9 в потяг, на якому він вибув в напрямку Україно-Словацького кордону.
У свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на виконання їхньої попередньої домовленості, про надання останньою йому грошової винагороди, за сприяння в переправленні її сина ОСОБА_9 через державний кордон України, зустрілися біля 07.20 год. в м.Мукачево, на АЗС «UPG» на вул. Лавківській, де ОСОБА_4 , реалізуючи єдиний злочинний умисел на отримання грошових коштів від ОСОБА_8 за організацію переправлення ОСОБА_9 через державний кордон отримав від ОСОБА_8 решту з обумовлених коштів 7100 доларів США.
Так, 03.06.2022 о 07.22 год. в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на території АЗС «UPG», за адресою: м. Мукачево, вул. Лавківська, 1ж, на підставі ст. 208 КПК України працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 .
03.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Враховуючи наведені фактичні обставини справи, та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявність існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливого незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
При цьому слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Таким чином суд приходить до висновку, що ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які лежать в основі клопотання сторони обвинувачення знаходять своє підтвердження та не спростовані стороною захисту. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».
За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.
Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя:
- з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 ,
- доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри,
- доведення стороною обвинувачення існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України
вважає доведеною та обґрунтованою необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.
У свою чергу, документів на спростування доводів, наведених прокурором в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, сторона захисту не надала.
Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Отже, оцінивши докази сторони обвинувачення та сторони захисту в їх сукупності та співставленні, вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 суд не знаходить підстав для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом.
Положеннями ч. 4 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Слідчий та прокурор, будучи стороною кримінального провадження з боку обвинувачення, які під час проведення досудового розслідування зобов`язані діяти в межах своїх повноважень, що чітко визначені Кримінальним процесуальним кодексом, не наділені компетенцією визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу.
Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначення розміру такої належить виключно до компетенції слідчого судді/ суду.
Відтак вимоги, викладені у клопотанні органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не заслуговують на увагу.
Отже, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину та особу підозрюваного, зокрема його майновий стан, слідчий суддя вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначивши розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру застави суд виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України та вважає за необхідне визначити розмір такої сімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір застави є необхідним та достатньою мірою гарантуватиме виконання останнім покладених на нього обов`язків.
Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам та досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.
Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С ТА Н О В И В:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 20.04.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою обчислювати підозрюваному ОСОБА_4 з 03 червня 2022 року по 01 серпня 2022 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України в розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173 670, 00 грн. (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят гривень) 00 коп.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого,прокурора,суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 01 серпня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Повний текст ухвали проголошено 06.06.2022 о 16 год. 20 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1