Дата документу 01.04.2022 Справа № 554/2213/22
Провадження № 1-кс/554/3192/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000070 від 30.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 436-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

01.04.2022 року в провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання слідчого, погоджене прокурором, відповідно до якого слідчий прохав застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ялта, АР Крим, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, працюючий - охоронником Управління поліції охорони в Полтавській області,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження
№ 0000070 від 30.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 436-2 КК України.
Відповідно до ст. 1 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно ст. 2 Конституції України - суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Нормами ст. 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно ст. 34 Конституції України Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що, Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до Указу Президента України Володимира Зеленського №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про державний правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України було постановлено затвердити Указ Президента Українивід 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
14 березня Президент України підписав Указ №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». 15 березня 2022 Верховна Рада України підтримала законопроєкт № 7168 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» який продовжено до 26.04.2022.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до наказу УПО від 02.04.2018 №103о/с призначений на посаду охоронника 1 розряду команди воєнізованої охорони №1 батальйону Управління поліції охорони в Полтавській області з 06 квітня 2018 року.

Так, 17.03.2022 року ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи з прямим умислом, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, о 16 год. 05 хв., перебуваючи у невстановленому місці, шляхом особистого листування за допомогою мобільного додатку «Telegram» з власного облікового запису « ОСОБА_7 НОМЕР_1 » у бесіді з користувачем « ОСОБА_8 НОМЕР_2 », шляхом надсилання текстового повідомлення, повідомив про напрямки евакуації мирного населення України, повідомив про факт знешкодження військової техніки Збройних сил України, при цьому глорифікував діяльність ОСОБА_9 офіційного представника Міністерства оборони Російської Федерації, який висвітлює офіційну версію, оприлюднену керівництвом Російської Федерації щодо підстав перебування військ РФ на території України та їх намірів.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в виправдовуванні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 21.03.2022 року ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи з прямим умислом, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, о 20 год. 52 хв., перебуваючи у невстановленому місці, шляхом особистого листування за допомогою мобільного додатку «Telegram» з власного облікового запису « ОСОБА_7 НОМЕР_1 » у бесіді з користувачем « ОСОБА_10 НОМЕР_3 », шляхом надсилання текстового повідомлення виправдав та визнав правомірною збройну агресію Російської Федерації проти України

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 28.03.2022 року ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи з прямим умислом, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, о у період часу з 20 год. 03 хв. по 20 год. 17 хв., перебуваючи у невстановленому місці, шляхом особистого листування за допомогою мобільного додатку «Telegram» з власного облікового запису « ОСОБА_7 НОМЕР_1 » у бесіді з користувачем « ОСОБА_11 НОМЕР_4 », переглянувши графічне повідомлення, зміст якого полягає в підтримці військового знищення України висловив підтримку зазначеного у графічному повідомленні гасла.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в виправдовуванні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ялта, АР Крим, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, охоронник Управління поліції охорони в Полтавській області.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за яке передбачена ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, тобто кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої та яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
30.03.2022 о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.
31.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру .
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:
-матеріалами Управління СБ України в Полтавській області;
-протоколом огляду речей від 30.03.2022;
-протоколом затримання ОСОБА_5 від 31.03.2022;
-протоколом огляду речей від 31.03.2022;
-протоколом огляду від 31.03.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.03.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.03.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.03.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 31.03.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 31.03.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 31.03.2022;
І-ншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

На теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а також встановлення можливих співучасників злочину.

Аналізуючи поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до наступних висновків:

1. Так, ОСОБА_5 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки відповідно до підтверджених в ході проведення слідчих (розшукових) дій у останнього наявні є сталі соціальні зв`язки на тимчасово окупованих територіях АР Крим, Луганської та Донецької областей, в тому числі серед працівників правоохоронних органів, у зв`язку чим у сторони обвинувачення достатньо підстав вважати, що у разі не застосування до ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України та покинути її межі, так як кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Крім того, в ході проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій встановлено, що ОСОБА_18 попередньо обумовлював з представником правоохоронних органів тимчасово окупованих територій Луганської області про перехід його сина, що наразі проходить військову службу у Збройних Силах України до ряду цих органів.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_5 може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, а також на експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи позицію ОСОБА_5 щодо виправдування дій військової агресії Російської Федерації відносно України та висловлення підтримки збройним формуванням РФ та низькі моральні якості може погрожувати свідкам у кримінальному провадженні наданням їх персональних даних військовим формуванням РФ, залякуванням щодо фізичної розправи, тощо.

Підґрунтям такого ризику є те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати як особисто, так і через третіх осіб з числа діючих співробітників правоохоронних органів, на учасників кримінального провадження, з метою запобігання надання ними правдивих показань, з мотивів помсти їм за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань.

Враховуючи викладене, існує ризик здійснення реального тиску на вказаних осіб з боку ОСОБА_5 .
Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконний вплив на свідків, іншого підозрюваного, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

3. Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, що також свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, ОСОБА_5 може здійснити перехід на бік ворога в період збройного конфлікту разі настання певних обставин,надавати іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Відтак у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_5 під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до Указу Президента України Володимира Зеленського №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про державний правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України уло постановлено затвердити Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
14 березня Президент України підписав Указ №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». 15 березня 2022 Верховна Рада Українипідтрималазаконопроєкт № 7168 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні » який продовжено до 26.04.2022.

Враховуючи викладене та суть інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, сторона обвинувачення приходить до висновку, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, останній може продовжувати свою протиправну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі проти основ національної безпеки України.
В судовому засіданні слідчий подане до суду клопотання підтримав та надав пояснення аналогічні викладеним у ньому.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , прохав обрати більш м?який запобіжний захід не пов?язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний підтримав думку адвоката.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, встановив наступне.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000070 від 30.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 436-2 КК України.
30.03.2022 о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.
31.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Слідчим суддею встановлено, що вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування доказів, а саме: матеріалами Управління СБ України в Полтавській області; протоколом огляду речей від 30.03.2022; протоколом затримання ОСОБА_5 від 31.03.2022; протоколом огляду речей від 31.03.2022; протоколом огляду від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 31.03.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
При цьому, слідчий суддя не надає оцінку зібраним доказам з точки зору їх достатності, законності, належності, а лише встановлює за їх сукупністю на даному етапі розслідування наявність чи відсутність фактів, що переконують у можливості особи вчинити кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слід виходити з того, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3,4 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо особи підозрюваного установлено наступне.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ялта, АР Крим, зареєстрованого за АДРЕСА_1 , громадянин України, працює охоронником Управління поліції охорони в Полтавській області,

Перебування підозрюваного на волі, на думку слідчого судді, може негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчим суддею враховано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, однак стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.
Слідчим суддею встановлено, що прокурором доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, які є довединими прокурором у судовому засіданні, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Слідчий суддя вважає не визначити розмір застави, враховуючи те, що злочин, інкримінований підозрюваному, вчинений проти основ національної безпеки України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181-183, 193-194, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 а, подане в межах кримінального провадження №0000070 від 30.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 436-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення застави.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 30 березня 2022 року 19 год. 00 хв.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 28 травня 2022 року о 19 год. 00 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 06.04.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1