ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2327/22 Справа № 184/907/22 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В.І. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді Іванченко О.Ю.,

суддів Коваленко В.Д., Пістун А.О.

за участю секретаря Шестакова А.С.

прокурора Пустовіт В.В.

захисника Оверченко О.А.

засудженої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженій ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року засудженій ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 засуджена 15 вересня 2016 року Преображенським районним судом м. Москва за ч. 1 ст. 105 КК РФ до 09 років позбавлення волі. Зарахувати в строк покарання час знаходження під вартою з 07 березня 2016 року по 15 вересня 2016 року. Постановою Судогодського районного суду Володимирської області РФ від 06 листопада 2018 року на підставі п. «б» за ч. 3 КК РФ зарахувати в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 07 березня 2016 року по 14 листопада 2016 року з розрахунку один день за півтора дня позбавлення волі. Ухвалою Лубенського міського суду Полтавської області від 14 травня 2018 року вирок Преображенського міського суду м. Москви від 15 вересня 2016 року приведено у відповідальність із законодавством України, вважати засудженою за ч.1 ст. 115 КК України до 09 років позбавлення волі. Зарахувати в строк відбування покарання період тримання під вартою з 07 березня 2016 року по 15 вересня 2016 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2019 року зарахувати у строк попереднього ув`язнення з 07 березня 2016 року по 14 листопада 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопольської області від 25 серпня 2021 року замінити не відбуту частину покарання 02 роки 10 місяців05 днів на обмеження волі, зарахувати у строк слідкування під вартою до виправного центру, з розрахунку один день знаходження під вартою за два дні обмеження волі.

З пояснень представника ДУ "ПВЦ (№79)" та відповідно до матеріалів особової справи встановлено, що засуджена ОСОБА_1 відбуває покарання з 07 березня 2016 року. До Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 25 листопада 2021 року з державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) де характеризувалась посередньо. По прибуттю до установи була працевлаштована до виробничої майстерні установи швачкою.

За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має одне заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Згідно довідки ДУ "ПВЦ (№79)", станом на час розгляду подання засудженої ОСОБА_1 , про застосування щодо неї, умовно-дострокового звільнення від покарання, засуджена відбула передбачений ч. 3 ст. 81 КК України строк покарання. Не відбутий строк покарання складає 1 рік 8 місяців 13 днів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Засуджена в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до неї положення ст. 81 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що своєю сумлінною поведінкою довела своє виправлення за час відбування покарання. Засуджена вказує на те, що має добру характеристику, приймає активну участь у роботі по благоустрою виправної установи, дотримується правил відбування покарання, працевлаштована. Вину визнала в повному обсязі, розкаялась. Також, засуджена зазначає, що при постановленні ухвали судом першої інстанції не було враховано, що в засудженої є необхідність догляду за матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою похилого віку, інвалідом, та потребує догляду і сторонньої допомоги.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджена свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній. Захисник підтримала позицію засудженої та її апеляційну скаргу, просила застосувати до ОСОБА_1 ст. 81 КК України.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги засудженої заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи засудженої, ОСОБА_1 відбуває покарання з 07 березня 2016 року. До Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 25 листопада 2021 року з державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) де характеризувалась посередньо. По прибуттю до установи була працевлаштована до виробничої майстерні установи швачкою.

За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має одне заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Згідно довідки ДУ "ПВЦ (№79)", станом на час розгляду подання засудженої ОСОБА_1 , про застосування щодо неї умовно-дострокового звільнення від покарання, засуджена відбула передбачений ч. 3 ст. 81 КК України строк покарання. Не відбутий строк покарання складає 1 рік 8 місяців 13 днів.

Водночас, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_1 , оскільки засуджена хоча і раніше не судима, норма виробітку згідно довідки становить менше 60%, проте не приймає особистої участі в організації виховних заходів, не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, строк невідбутного покарання становить 1 рік 08 місяців 13 днів, що є досить значним ще терміном, а тому, зважаючи на характер та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, наявність лише одного заохочення за весь строк відбування покарання в ПВЦ, суд апеляційної інстанції вважає, що засуджена своєю сумлінною поведінкою не довела виправлення та досягнення нею мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а також, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень, її поведінка не може свідчити про її виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки. Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що в неї є матір похилого віку, яка потребує догляду, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки наявність батьків в засуджених похилого віку не є виключною та беззаперечною підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, таке звільнення може бути застосовано виключно за наявності обставин, які безсумнівно доводять виправлення засуджених за час відбування ними призначеного вироком покарання.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженій ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

О.Ю. Іванченко В.Д. Коваленко А.О. Пістун