В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 23.08.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Врадіївка, Врадіївського р-ну, Миколаївської обл., військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, стрільця-санітара 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, займаючи посаду стрільця-санітара 3 стрілецького відділення З стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи за попередньою змовою та спільно із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 12.08.2022 не з`явився на службу у пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 (поблизу АДРЕСА_2 ) та вибув до Закарпатської області, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, де 23.08.2022 був виявлений працівниками правоохоронних органів.

Надалі, близько 09:15 24.08.2022, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Сонячна, 26, будучи проінформованим працівниками правоохоронних органів про необхідність повернення до військової частини НОМЕР_1 для продовження виконання службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повідомив про намір більше ніколи не з`являтися до військової частини НОМЕР_1 та назавжди ухилитися від проходження військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) на службу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

Правова кваліфікація скоєного діяння ч. 4 ст. 408 КК України, та, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, по ступеню тяжкості відноситься до особливо тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.09.2022 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, визнав, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та ч.4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, він розуміє права, визначені п. п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Істотними обставинами вказаного кримінального провадження є те, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, згідно пред`явленого обвинувачення, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в тому числі шляхом надання викривальних показів відносно себе та військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження, а такожвчинив вищевказане правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючими обставинами.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання. Так, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, зокрема його щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сторони прийшли до висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 вимог ст. 69 КК України та призначити йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 408 КК України призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці, яке можливо замінити на підставі ст. 62 КК України на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк 1 рік 3 місці.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) на службу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2022 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 23.08.2022 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі частини 1 статті 62 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці замінити на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1