Справа № 747/122/22
Провадження№ 1-кп/747/23/22
підготовчого судового засідання
25.07.2022 року смт Талалаївка
Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження -
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_5
Прокурор під час підготовчого судового засідання просив суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає, дана справа підсудна Талалаївському районному суду, оскільки досудове розслідування закінчено та обвинувальний акт складено прокурором в смт Талалаївка в межах юрисдикції Талалаївського районного суду. Обвинувачений під час підготовчого судового засідання проти призначення справи до судового розгляду не заперечував, клопотань та заяв від обвинуваченого не надходило. Від потерпілої ОСОБА_5 в підготовчому удовому засіданні клопотань та заяв не надходило.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілу, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Положенням ч.3 ст 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право приймати рішення, зокрема, про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження даному суду.
За допомогою правил про підсудність забезпечується рівність всіх громадян перед законом і судом у відповідності до ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України. Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». Як свідчить аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у кримінально-процесуальному аспекті, «суд, котрий, відповідно до чинних положень національного права, не має повноважень судити підсудного, «не встановлений законом» у розумінні статті 6 п. 1» ( п. 41 «Richert v Poland»).
Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Відповідно до вимог ч.9 ст.615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування. Зазначена редакція статті набрала чинності 01 травня 2022 року та є спеціальною по відношенню до ст. 32 КПК України, яка є загальною нормою, а при конкуренції загальної та спеціальної норми застосовується спеціальна норма. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану продовжений з 25 травня 2022 року на 90 діб.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 надійшло до суду 18 липня 2022 року під час дії спеціальної норми щодо підсудності. По даному провадженню проводилось дізнання дізнавачами сектору дізнання відділення поліції № 1 Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області, обвинувальний акт складено прокурором Прилуцької окружної прокуратури.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта. Згідно п. 14 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений звернутися до суду з обвинувальним актом. Вимоги до обвинувального акту викладені в ст 291 КПК України. Згідно ч.1 ст 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Судом встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст 125 КК України, здійснювалось дізнавачами СД ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП, обвинувальний акт складений прокурором Прилуцької окружної прокуратури. В чому саме прокурор не був згодний з обвинувальним актом дізнавача, що стало підставою складання ним обвинувального акту про вчинення кримінального проступку, в обвинувальному акті не зазначено. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У даному випадку по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 проводилось дізнання, а не досудове розслідування, тому у прокурора не було підстав складати обвинувальний акт про вчинення кримінального проступку за результатами дізнання, проведеного дізнавачами сектору дізнання відділення поліції № 1 Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області, не зазначивши, в чому полягає його незгода з обвинувальним актом, складеним дізнавачем.
На думку суду вимоги ч.9 ст.615 КПК України необхідно застосовувати саме з урахуванням місцезнаходження прокуратури, прокурором якої складено обвинувальний акт в межах територіальною юрисдикції якого закінчено дізнання, а не з урахування місцезнаходження одного з приміщень прокуратури, де складено обвинувальний акт. Оскільки органом дізнання в даному кримінальному провадженні є сектор дізнання відділення поліції № 1 Прилуцького РВП, який знаходиться в смт Срібне, обвинувальний акт складено прокурором Прилуцької окружної прокуратури, яка територіально знаходиться в м. Прилуки, то розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в Талалаївському районному суді буде проведено з порушенням спеціальної норми щодо територіальної підсудності, встановленої ч.9 ст 615 КПК України, а відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.
Відповідно до вимог ст.34 КПК України суд зобов`язаний передати чи направити кримінальне провадження до іншого суду, коли здійснення провадження в даному суді буде тягти за собою порушення правил територіальної підсудності. Відповідно до положень ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання. Згідно п.5 ст.34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про необхідність направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 до Чернігівського апеляційного суду для визначення підсудності.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.32,34, 314,615, КПК України, суд, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1