Справа № 953/4666/22
н/п 1-кс/953/3497/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Харкові у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000468 від 16.08.2022, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.09.2022 року

В с т а н о в и в :
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , в якому просить скасувати арешт автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 , який є власністю ОСОБА_4 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.09.2022.
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що необхідність в арешті майна відпала, оскільки автомобіль був оглянутий слідчим, перевірений технічний стан автомобіля, а тому мета, для якої накладався арешт досягнута і необхідності у арешті немає. ОСОБА_4 є військовослужбовцем і використовує автомобіль у своїй діяльності з метою оборони територіальної цілісності нашої держави, а накладений арешт перешкоджає це робити.
В судове засідання учасники не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, подали заяви про розгляд у їх відсутність.
Прокурор до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, ніяких заяв до слідчого судді не подав.
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , надав до слідчого судді заяву, в якій зазначає, що на теперішній час усі слідчі дії з автомобілем проведені і слідство не заперечує проти скасування арешту.
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Статтею 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Встановлено, що слідчим управління Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 16.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.09.2022 року клопотання прокурора про арешт майна задоволено, накладено арешт на автомобіль «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Визначено місцем зберігання автомобілю «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 на момент проведення експертних досліджень по кримінальному провадженню № 0000468 від 16.08.2022 на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012. Підставою для накладення арешту було вказано, що транспортний засіб необхідний для проведення судової експертизи перевірки технічного стану транспортного засобу, авто-технічної експертизи, тощо.

При вирішенні питання про арешт/скасування арешту майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мали б міститись у запереченнях органу досудового розслідування, які були надіслані слідчому судді, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює чи підтримує таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Орган досудового розслідування, в особі слідчого ОСОБА_6 у заяві не заперечував проти скасування арешту, вказуючи, що всі слідчі дії з автомобілем проведені. Прокурор не надав до суду будь-яких заяв і не зазначив про свою незгоду із скасуванням арешту майна.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Як вбачається з наданих до слідчого судді заяв, необхідність у арешті відпала, оскільки було проведено обстеження автомобіля, слідчий повідомив, що призначення експертизи не є доцільним, а тому і підстави для накладення арешту не є актуальними станом на теперішній час.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004) У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Суд наголошує на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар» (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) від 28.10.1999, п.78).
З урахуванням викладеного та тих обставин, що у накладенні арешту відпала потреба, оскільки слідчі дії з автомобілем проведені, призначення експертизи за заявою слідчого не є доцільним, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на автомобіль «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 підлягає скасуванню.

Також враховано, що за листом командира добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_1 автомобіль марки CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 , є власністю добровольця ОСОБА_4 та використовується ним для виконання службових завдань.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000468 від 16.08.2022 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме арешт автомобіля «CHEVROLET AVEO» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, який був накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.09.2022 року по кримінальному провадженню №0000468 від 16.08.2022.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -