Дата документу 14.06.2022
Справа № 501/1286/22
ВИРОК

Іменем України

14 червня 2022 року м.Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000002 від 01.01.2022 р.

Прокурор ОСОБА_3 .

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Захисник ОСОБА_6 .

Обвинувачений:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Болград Одеської області, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України

Формулювання обвинувачення
В період часу з 18:00 год. 31.12.2021 по 08:00 01.01.2022 відповідно до розстановки сил та засобів Чорноморського міжрайонного відділу Управління поліції охорони (далі Чорноморський МРВ УПО), екіпаж у складі наряду «Терн-21», до якого входили поліцейський взводу №1 ОО та ПБ Чорноморського МРВ УПО в Одеській області сержант поліції ОСОБА_4 та поліцейський водій взводу реагування Чорноморського МРВ УПО ОСОБА_5 після проведення інструктажу керівництвом Чорноморського МРВ УПО в Одеській області та отримання табельної вогнепальної зброї, спеціальних засобів, заступили на добове чергування у форменому одязі у складі добового наряду групи реагування, на службовому автомобілі марки «SuzukiVitara» д/н НОМЕР_1 та виконували свої службові обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували під час виконання службових обов`язків та у відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» виконували покладені на поліцію завдання, щодо забезпечення громадської безпеки, реагування на повідомлення про скоєння правопорушень чи злочину та порядку на території Чорноморської об`єднаної територіальної громади Одеської області та на підставі повідомлення про вчинення правопорушення здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши на місце вчинення правопорушення, де виконуючи вимоги ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» зустріли групу молодих людей, серед яких був ОСОБА_7 , якому назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання та розпочали словесну бесіду із метою припинення правопорушення, при цьому попередивши вказаних осіб про вимоги ст.ст. 29, 42, 43, 44, 45 ЗУ «Про поліцію», а саме про те, що у разі невиконання законних вимог поліцейських щодо не припинення порушення громадського порядку та вчинення опору, відносно них будуть застосовані поліцейські заходи примусового характеру, а саме заходи фізичного впливу та спеціальні засоби.

Натомість, ОСОБА_7 , не бажаючи виконувати законні вимоги працівників поліції та продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, вирішив вчинити опір працівникам правоохоронного органу та нанести їм тілесні ушкодження з метою перешкоджання нормальній діяльності правоохоронних органів, підриву їх авторитету та уникнення відповідальності за вчинення протиправних дій.

З цією метою, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 почав поводити себе зухвало та в грубій формі висловився образливими словами на адресу поліцейських, розпочавши сутичку із останніми, яка в подальшому перемістилась з території квартирного будинку де розташована квартира АДРЕСА_4 на прибудинкову територію, де був припаркований службовий автомобіль.

У подальшому, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на опір працівникам правоохоронного органу та спричинення їм тілесних ушкоджень, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що перед ним перебувають працівники правоохоронного органу, знаходячись по АДРЕСА_5 , поряд зі службовим автомобілем працівників поліції наніс однин удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_4 , в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа, садна носа з права які згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та завдав один удар правою ногою в область голови потерпілого ОСОБА_5 , в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна смугастоподібної форми з помірно щільною темно-коричневою поверхнею декілька вище рівня навколишньої шкіри на лобі справа, які згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень..

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 345 КК України, а саме - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа
Кримінальний кодекс України
Стаття 345 Погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу

2. Умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків -

карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відомості про укладену угоду
13.05.2022 року між прокурором ОСОБА_3 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_7 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в обсязі обвинувального акту, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 у виді двох років обмеження волі, а також звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ( а.с.32-33).
Мотиви суду та положення закону, якими суд керувався
У судовому засіданні ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаявся в його вчиненні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, позитивно характеризується за місцем навчання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором ОСОБА_3 та обвинувачем ОСОБА_7 про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від його відбування.

Суд дійшов висновку про визначення тривалості іспитового строку тривалістю в три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, враховуючи, що вчинення злочину мало місце щодо потерпілих під час виконання ними публічної служби, захисту прав потерпілих та виправленню обвинуваченого сприятиме покладання обов`язку попросити публічно пробачення у потерпілих.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку
ОСОБА_7 затримувався у даному кримінальному провадженні, що підтверджується протоколом затримання від 01.01.2022 р. та тримався під вартою до 02.02.2022 р., коли його було звільнено з-під варти в залі суду у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Попереднє ув`язнення з 01 по 02 січня 2022 року має бути зараховане в строк покарання з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Постановами слідчого від 14.01.2022 р. визнані речовими доказами DVD-R диск з двома відео файлами з нагрудних камер поліцейських, а також DVD-R диск з відео з камер зовнішнього спостереження ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс», які мають зберігатися в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду, укладену 13 травня 2022 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 у присутності захисника ОСОБА_6 та за письмової згоди потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Зарахувати ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 01 по 02 січня 2022 року в строк покарання у виді обмеження волі з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на три роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

попросити публічно пробачення у потерпілих.

Іспитовий строк ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 14 червня 2022 року.

Речові докази: DVD-R диск з двома відео файлами з нагрудних камер поліцейських, а також DVD-R диск з відео з камер зовнішнього спостереження ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку зберігання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1