Категорія: ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002543 від 28.10.2021 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.03.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого:
- 05.03.1998 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України надано іспитовий строк 2 роки, штраф 680 гривень;

- 03.08.1999 року Волинським обласним судом за ч.3 ст.140, ч.2 ст.17, ч.2 ст.81, ст.42, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного суду України від 07.09.1999 року вирок змінено, дії перекваліфіковано з ч.3 ст.140 на ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року), остаточно визначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого на підставі постанови Ковельського районного суду Волинської області від 18.07.2001 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 8 днів;

- 30.01.2003 року Луцьким міським місцевим судом за ч.3 ст.152, ч.2 ст.121, ст.70, ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 06.01.2011 року по відбуттю строку покарання;

- 11.01.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; звільненого 06.05.2016 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 10.07.2017 року Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.263 КК України до 200 годин громадських робіт;

- 12.03.2019 року Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.389, ст.71, ст.72 КК України до 2 місяців 19 днів арешту;

- 19.06.2019 року Луцьким міськрайонний судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 29.04.2021 року звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області - невідбутий строк 1 рік 16 днів.

визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
-за ч.3 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_7 покарання - 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2019 року 3 (три) місяці позбавлення волі, остаточно призначено до відбуття ОСОБА_7 покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту його затримання, тобто з 09.11.2021 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_9 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень матеріальної шкоди, 2000 (дві тисячі) гривень спричиненої моральної шкоди.
Вироком суду вирішено долю речових доказів.
В строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано термін попереднього ув`язнення з 28.10.2021 року (з моменту затримання) по 30.10.2021 року (дату винесення ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривень 40 (сорок) копійок судових витрат у справі за проведення судових експертиз.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді від 03.11.2021 року, від 11.11.2021 року скасовано.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 , повторно, в період з 19.20 години 27.10.2021 року по 07.10 годину 28.10.2021 року, умисно, з корисливих мотивів, шляхом розбиття віконного скла, проник до приміщення перукарні «Божена», за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав наступне майно: машинку для стрижки марки «Moser» вартістю 2500 гривень та грошові кошти у розмірі 50 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_10 ; машинку для стрижки марки «Moser» вартістю 2500 гривень, фен для волосся марки «Coifin» моделі «CL5 R» чорного кольору вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/9728 від 19.11.2021 року 610,33 гривень та грошові кошти у розмірі 200 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_11 ; фрезер для манікюру марки «JSDA» моделі «JD5500» вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/9728 від 19.11.2021 року 2266,33 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_12 ; фен для волосся марки «Coifin» моделі «CL5 R» темно-синього кольору вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/9728 від 19.11.2021 року 610,33 гривень, щипці для вирівнювання волосся марки «MOSER CeraStyle Pro» моделі «4417» вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/9728 від 19.11.2021 року - 433 гривень, плойку гофре марки «Moser» вартістю 1000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_13 ; грошові кошти у розмірі 800 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_14 ; фен для волосся вартістю 2000 гривень, щипці для вирівнювання волосся марки «Vitek» моделі «VT-2307CL» вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/9728 від 19.11.2021 року - 233 гривень, машинка для стрижки марки «Roventa» вартістю 700 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_15 ; спричинивши потерпілим майнової шкоди, зокрема - ОСОБА_10 на загальну суму 2550 гривень, ОСОБА_11 - 3310,33 гривень, ОСОБА_12 - 2266,33 гривень, ОСОБА_13 - 2043,33 гривень, ОСОБА_14 - 800 гривень, ОСОБА_15 - 2933 гривень, а всього майнової шкоди на загальну суму 13902,99 гривень.
Він же, повторно, 07.11.2021 року близько 03.15 години, перебуваючи поблизу магазинів, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, таємно заволодів велосипедом марки «MaxxPro» вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/9729-ТВ від 25.11.2021 року - 4500 гривень, однак його протиправні дії були виявлені потерпілим ОСОБА_9 , після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна - викрито, продовжив свої протиправні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, а саме: поїхав на викраденому велосипеді з місця події, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди в розмірі 4500 гривень.
Він же, повторно, 08.11.2021 року близько 19.00 години, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, незаконно проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки відкрито викрав мобільний телефон марки «Google» модель «Pixel 3», вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/9729-ТВ від 25.11.2021 року - 8051 гривень, належний потерпілій ОСОБА_16 , спричинивши останній майнової шкоди на вказану суму.
Він же, повторно, 08.11.2021 року близько 23.00 години, перебуваючи у парку, неподалік житлового будинку АДРЕСА_4 умисно, з корисливих мотивів, із кишені куртки потерпілого ОСОБА_17 , відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SGH-C160» вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/9729-ТВ від 25.11.2021 року 133,33 гривень, спричинивши останньому майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у інше приміщення вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України. Своїми умисними діями, спрямованими на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України. Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, поєднаними із проникненням у житло, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України (а.с.101-109).
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин вчинення ним кримінальних правопорушень та його правової кваліфікації, вказує, що апеляційна скарга подається в частині призначеного покарання. Вказує на те, що судом першої інстанції в час воєнного стану в Україні винесено йому надто суворий вирок у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Суддя не взяла до уваги жодну із пом`якшуючих покарання обставин. Просить суд взяти до уваги те, що ми живемо в воєнний час в Україні і наші рідні та діти потребують, як ніколи в мирний час, нашого захисту, уваги та турботи про них. Просить скасувати вирок суду та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі (а.с.120).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; думку обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судове засідання не з`явилися потерпілі, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Від них на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання, не заперечували щодо продовження розгляду справи у відсутності потерпілих. Їх неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України,ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,
Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене йому покарання є надто суворим є безпідставними.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.
Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, а також врахував обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд першої інстанції, зокрема, за епізодом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відніс щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачав.
Разом з тим враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України, визнаних судом доведеними, фактично визнав повністю, при цьому, збитки більшості потерпілим відшкодовані шляхом повернення працівниками поліції викраденого майна. Майже усі потерпілі на його суворому покаранні не наполягали, окрім потерпілого ОСОБА_9 , який наполягав на суворому покаранні обвинуваченого через невідшкодовані йому збитки. Судом враховано також, що обвинувачений не працевлаштований, хоча є фізично здоровою особою молодого віку, задовольняє свої соціально-побутові питання, шляхом вчинення кримінальних правопорушень, він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні даних кримінальних правопорушень під час умовно-дострокового звільнення. Вчинені ним кримінальні правопорушення є умисними та, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність. А тому суд вважав, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання в межах санкцій ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України.
В вироку суду першої інстанції вірно зазначено про зарахування в строк відбування покарання ОСОБА_7 терміну попереднього ув`язнення з 28.10.2021 року (з моменту затримання) по 30.10.2021 року (дата винесення ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту), з розрахунку, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На думку місцевого суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень, з чим повністю погоджується апеляційний суд.
Так при призначенні покарання суд першої інстанції взяв до уваги всі ті обставини на які вказує обвинувачений, оскільки обрано не найсуворіше покарання, передбачене санкціями відповідних статтей Кримінального закону, що свідчить про їх врахування в повній мірі судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання, призначеного ОСОБА_7 . Підстав для застосування до ОСОБА_7 ст.75 КК України немає.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченим.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді