В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/612/20

23 червня 2022 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000098 про обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

за ч.2 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 групою осіб вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Злочин скоєно за таких обставин.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 20 квітня 2020 року близько 00 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися у громадському місці - на території автозаправної станції ТзОВ «БМ-ОІЛ», що розташована на вул.Грушевського,37 в селищі Солотвин Солотвинської територіальної громади Івано-Франківського (раніше Богородчанського) району Івано-Франківської області.

В цей час на територію АЗС заїхав автомобіль марки «Сітроен», номерний знак НОМЕР_1 , звідки вийшли водій ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 , діючи групою осіб з ОСОБА_8 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що полягало у нахабно виявленому, зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, що супроводжувалося особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб, безпричинно почали чіплятися до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яких ображали нецензурною лайкою, штовхали та шарпали за одяг, після чого побили останніх, спричинивши тілесні ушкодження.

Зокрема, ОСОБА_7 повалив ОСОБА_5 на землю та, утримуючи останнього на землі, не даючи останньому підвестись, почав наносити удари руками в ділянку голови та тулуба, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа без порушення функції носового дихання, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а також саден в ділянках шиї, задньої поверхні грудної клітки справа та зліва, поперековій справа, правого ліктьового суглобу, лівого променевого-зап`ясного суглобу, лівого передпліччя, правої кисті, правого колінного суглоба, лівої гомілки, синців в ділянках обох очей, правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В той же час ОСОБА_8 наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянках носа, нижньої щелепи зліва, грудної клітки справа, шиї, правого колінного суглобу, синця в ділянці шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив викладені в обвинуваченні обставини та дав показання про те, що 20 квітня 2020 року (в період Великодніх свят) близько 00 годин 30 хвилин він зі своїм товаришем ОСОБА_8 знаходилися на території автозаправної станції ТзОВ «БМ-ОІЛ», що розташована на вул.Грушевського,37 в селищі ОСОБА_11 . На території заправки були й інші жителі селища ОСОБА_11 та прилеглих сіл, оскільки там працює цілодобовий магазин. Протягом дня та вечора 19 квітня 2020 року вони вживали спиртні напої.
В цей час на територію АЗС заїхав автомобіль марки «Сітроен», з якого вийшли водій ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_4 з якими вони були візуально знайомі раніше.
Через малозначимий привід у них виник конфлікт, в ході якого вони нецензурно облаяли потерпілих. Крім того, він повалив ОСОБА_5 на землю та наніс останньому кілька ударів руками в ділянку голови та тулуба, спричинивши тілесні ушкодження.
Тоді ж ОСОБА_8 , з яким вони попередньо не домовлялися про побиття потерпілих, але який відразу ж підтримав його неправомірну поведінку, наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_4 , також спричинивши останньому тілесні ушкодження.
Повністю визнав свою вину в учиненні інкримінованого йому діяння й обвинувачений ОСОБА_8 , надавши аналогічні показання як і обвинувачений ОСОБА_7 та підтвердивши конфлікт між ними та потерпілими близько 00 годин 30 хвилин20 квітня 2020 року на території автозаправки в селищі Солотвин, а також нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 та ним потерпілому ОСОБА_4 .
Обвинувачені обидва щиро розкаюються у тому, що сталося, просять суворо їх не карати. З потерпілими примирилися, попросили у них вибачення, частково відшкодували моральну шкоду ОСОБА_5 та узгодили подальше відшкодування решта суми моральної шкоди, відшкодували шкоду потерпілому ОСОБА_4 . Погоджуються з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які вони не заперечують, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 у зміненому вигляді визнають повністю.
Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинувачених та потерпілих, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинувачених доведеною, а їхні дії кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України як вчинене групою осіб хуліганство, тобтогрубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
При призначенні покарання обвинуваченим суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покаранняобох обвинувачених є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обох обвинувачених, суд визнаєвчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує, що вчинене обвинуваченими діяння відноситься до нетяжких злочинів, бере до уваги позитивні характеристики обвинувачених, а також те, що на амбулаторному лікуванні у лікарів нарколога та психіатра вони не перебували та за такою медичною допомогою не зверталися.
Із досудових доповідей уповноваженого органу з питань пробації видно, що виправлення обвинувачених можливе без позбавлення та обмеження волі на певний строк, оскільки вони становлять середню небезпеку для суспільства.
Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).
Враховуючи дані про особи обвинувачених, зваживши на обставини справи, в якій відсутні тяжкі наслідки, а також на другорядну роль кари як мети покарання, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, беручи до увагищире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, молодий вік обох обвинувачених, критичний осуд ними вчиненого, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.296 КК України та, застосувавши ч.1 ст.69 КК України, призначити обом обвинуваченим покарання у виді штрафу.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні заявленого потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову суд враховує те, що якраз спільними неправомірними діями підсудних спричинена шкода потерпілому, умисну форму вини під час заподіяння шкоди, а також причинний зв`язок між протиправними діями та настанням шкідливих наслідків. Зважаючи на повне визнання обвинуваченими цивільного позову, такий підлягає до задоволення в повному обсязі.
Запобіжні заходи під час досудового розслідування обвинуваченим не обиралися, з урахуванням вимог ст.176, 177 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжних заходів щодо обвинувачених.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у видіштрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн.
Цивільний позов задовольнити. Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 18100 грн моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1