УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2022 року

м. Київ
справа № 727/2843/20
провадження № 51-1020ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24 грудня 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року,
встановив:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24 грудня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується

з зазначеними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог

п. 4 ч. 2, ч. 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального

закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України

про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному захисник у своїй касаційній скарзі, посилаючись

на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не навів обґрунтування допущення судом першої інстанції таких порушень норм процесуального закону, які в силу ст. 412 КПК України є істотними і тягнуть

за собою скасування оскаржуваного вироку на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1

ст. 438 КПК України.
Натомість захисник, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається

на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України

не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім цього, захисник, посилаючись на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, не вказує конкретно, які саме доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив та на які з них не надав відповіді

у зазначеному судовому рішенні.
Також, захисник не долучив до касаційної скарги копій доданих до неї додатків (копій судових рішень) у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушив вимоги ч. 6

ст. 427 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24 грудня 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 23 лютого 2022 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3