ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8228/22
провадження № 1-кс/753/1406/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" серпня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину-інваліда, працюючого без оформлення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2022 року слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначила, а прокурор у судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу «метадон» з метою збуту в особливо великих розмірах, який 02.08.2022 року о 16:20 год. був вилучений у нього співробітниками поліції поблизу будинку № 3 по вул. Садовій, 165 у м. Києві та з салону керованого ним автомобіля «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується протоколом затримання підозрюваного та протоколом обшуку транспортного засобу, протоколами допитів свідків та висновком експерта, а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання; незаконно впливати на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища; вчинити нові злочини.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 та його підзахисний в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання. Захисник зазначив, що кваліфікація дій ОСОБА_5 , на його думку суперечлива з огляду на недоведеність мети збуту вилученої речовини, крім того, послався на відсутність належних доказів існування зазначених стороною обвинувачення ризиків, з огляду на наявність міцних соціальних зав`язків у підозрюваного, зокрема наявність постійного місця мешкання та роботою у службі таксі, знаходження на його утриманні дружини та дитини-інваліда. З урахуванням викладеного представники сторони захисту просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного домашній арешт.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження протоколом затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину від 02.08.2022 року та протоколом обшуку керованого ним автомобіля «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1 , якими зафіксовано факти виявлення та вилучення речовини, частина якої відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-22/30761-НЗПРАП від 03.08.2022 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон», масою 134,310 г., а також протоколами допитів свідків щодо обставин виявлення та вилучення зазначеного наркотичного засобу.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

Доводи захисника підозрюваного щодо суперечливої кваліфікації дій ОСОБА_5 , слідчий суддя не може прийняти до уваги, оскільки зазначене питання знаходиться за межами оцінки обґрунтованості підозри у об`ємі, який оцінюється на даній стадії досудового розслідування при вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, має певні соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання, утримує дружину та малолітню дитину-інваліда, яка потребує догляду. В той же час, з показань підозрюваного та відкритих офіційних джерел інформації встановлено, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності, а саме обвинувальний акт щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України знаходиться на розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Оцінюючи встановлені відносно особи підозрюваного дані, слідчий суддя вважає, що ризик втечі ймовірно має місце, з огляду тяжкість покарання, яке йому загрожує, не достатньо високий ступінь соціальних зв`язків підозрюваного та схильність до протиправної поведінки.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, які своїми показами викривають підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину, то такі твердження слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні не підтверджено будь-якими фактами або ж обставинами. Сам факт того, що показання свідків викривають підозрюваного не може свідчити про наявність у останнього намірів незаконно впливати на вказаних осіб., а тому ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.

Щодо обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як зазначено вище, підозрюваний раніше не судимий, однак є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні щодо вчинення аналогічного злочину, що на переконання слідчого судді свідчить про високу ступінь ймовірність існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного під вартою, є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпеченням кримінального провадження, оскільки інші запобіжні заходи, з урахуванням особи підозрюваного, будуть не дієвими для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків з мотивів щодо ризиків, які наведені вище.

Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (Idalov проти Росії § 140; Tase проти Румунії, § 40; Castravet проти Молдови, § 33; Belchev проти Болгарії, § 82).

При обґрунтуванні строку тримання під вартою шістдесят днів, слідчий суддя зважає на категорію злочину, що даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій таких як проведення додаткових допитів свідків, підозрюваного, проведення експертних досліджень, виконання вимог ст. 290 КПК України, а тому строк шістдесят днів визначений процесуальним законом є об`єктивно виваженим та достатнім для завершення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, крім передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, зважаючи на матеріальний стан підозрюваного, вважає за можливим визначити ОСОБА_5 заставу в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатнім для забезпечення ним виконання процесуальних обов`язків, шляхом значного фінансового обтяження.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який відраховувати з 16 год. 20 хв. 02 серпня 2022 року до 16 год. 20 хв. 30 вересня 2022 року включно.
Визначити заставу в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 208 000 (двісті вісім тисяч) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 30.09.2022 року обов`язки: прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1