Справа № 202/2939/22
Провадження № 1-кс/202/2313/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання начальника Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 26.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.
В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.05.2022 приблизно о 16.10 год. на ділянці автомобільної дороги «Київ-Харків-Довжанський», у Бахмутському районі Донецької області, водій «БМП-2» (№ХО6К76526) допустив з`їзд з автомобільної дорого у кювет із подальшим перекиданням «БМП-2» у результаті вказаної ДТП загинули військовослужбовців В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Для фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, 26.05.2022 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого вилучено транспортний засіб «БМП-2» (№ НОМЕР_2 ), який перебуває у володінні військової частини НОМЕР_1 .
«БМП-2» (№ХО6К76526) має значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні № 0000148, як речовий доказ та може бути використаний як доказ фактів і обставин, які встановлюються під час досудового розслідування.
27.05.2022 «БМП-2» (№ХО6К76526) визнано речовим доказом, про що винесено відповідно постанову.
«БМП-2» (№ХО6К76526) належить військовій частині НОМЕР_1 .
Обґрунтування арешту «БМП-2» (№ХО6К76526) полягає у необхідності подальшого експертного дослідження вказаного транспортного засобу, шляхом проведення інженерно транспортної експертизи, для встановлення його технічного стану у момент ДТП.
Окрім того «БМП-2» (№ХО6К76526) має значення речового доказу для доведення певних фактів та обставин у даній справі.
Метою накладення арешту на вилучену «БМП-2» є можливість використовувати її у якості речового доказу. Так, по вилученій «БМП-2» планується проведення інженерно транспортної експертизи з метою встановлення технічного стану «БМП-2» на момент ДТП, що в подальшому призведе до можливості надання правової оцінки діям механіка-водія, який керував даним транспортним засобом, а отже підтвердити або, навпаки спростувати, його причетність до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України.
У випадку не накладення арешту на вказану «БМП-2», у сторони обвинувачення будуть відсутні правові підстави зберігати її не у представників військової частини НОМЕР_1 . Навпаки, представники сторони обвинувачення будуть зобов`язані передати її для подальшого зберігання власникам представникам військової частини НОМЕР_1 . Під час перебування вказаної «БМП-2» у представників військової частини НОМЕР_1 існують реальні ризики її пошкодження, псування, знищення. Такі ризики обумовлюється тим, що на території, де наразі виконують завдання за призначенням представники військової частини НОМЕР_1 , а саме на території Донецької області, проводяться активні бойові дії. З метою організації належного проведення оборони (наступу) представниками військової частини НОМЕР_1 щодо надання відсічі та стримування військ РФ, в умовах військового стану, військовослужбовці з мотивів вчинення дій в умовах крайньої необхідності, будуть вживати заходів для проведення ремонтних робіт вилученої «БМП-2» та залучення її для проведення бойових дій, що може призвести до її подальшого знищення під час проведення таких бойових дій.
Поняття «тимчасово вилученого майна» наведене в ч. 1 ст. 167 КПК України, яким визнається майно, яким особу фактично позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
27.05.2022 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було спрямовано клопотання про накладення арешту на вилучену «БМП-2».
Однак, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2022 у справі № 02/2241/22 (провадження № 1-кс/202/1825/2022) вказане клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з часу отримання копії ухвали.
03.06.2022, після усунення недоліків, до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було спрямовано клопотання про накладення арешту на вилучену «БМП-2».
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2022, клопотання прокурора про накладення арешту на майно задоволено частково, та накладено арешт строком на 10 днів, а саме до 20 червня 2022 року включно.
Враховуючи, що мета накладення арешту на вилучену військову техніку не досягнута, сторона обвинувачення вважає за доцільним накласти арешт на «БМП-2» (№ХО6К76526), яка належить військовій частині НОМЕР_1 .
Сторона обвинувачення вважає за доцільним, у випадку задоволення слідчим суддею клопотання про накладення арешту на майно, визначити арешт майна у вигляді заборони його відчуження, розпорядження та користування представниками військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку із викладеним прокурор звернувся до суду із відповідним клопотанням.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно вилучено 13.05.2021 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначене клопотання було отримано судом 16.05.2022, тобто в межах строку, визначеного ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. До суду надали заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, просив суд клопотання задовольнити.
Власник майна представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.
Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.
На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо- , відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебуває кримінальне провадження, внесене 26.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України.
Відповідно до копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.05.2022 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на ділянці дороги Костянтинівка Бахмут, 70+800 м, Бахмутського району, Донецької області виявлено та вилучено БМП-2 (№ХО6К76526).
27.05.2022 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було спрямовано клопотання про накладення арешту на вилучену «БМП-2».

Однак, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2022 у справі № 02/2241/22 (провадження № 1-кс/202/1825/2022) вказане клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з часу отримання копії ухвали.

03.06.2022, після усунення недоліків, до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було спрямовано клопотання про накладення арешту на вилучену «БМП-2».

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2022, клопотання прокурора про накладення арешту на майно задоволено частково, та накладено арешт строком на 10 днів, а саме до 20 червня 2022 року включно.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що тимчасово вилучений 26.05.2022 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди БМП-2 (№ХО6К76526)., що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом та має доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використаний як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження, а інформація, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, оскільки потребує додаткового вивчення та застосування спеціальних знань.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на тимчасово вилучене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаних речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Більш того, слідчий суддя погоджується із доводами, викладеними у клопотанні та вважає, що на стадії досудового розслідування накладення арешту на вилучену військову техніку строком на 10 днів суперечить меті застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки позбавляє органи досудового розслідування здійснити всебічне, повне та неупереджене досудове розслідування, своєчасно та якісно провести судові експертні дослідження, особливо в умовах воєнного стану.
З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Повернення тимчасово вилученої військової техніки власнику (військовій частині), може призвести до її знищення (втрати речового доказу) в умовах збройного конфлікту, що є недопустимим, особливо враховуючи, що в наслідок вчинення тяжкого кримінального правопорушення настала смерть військовослужбовців.
На підставі вищевикладеного, клопотання керівника Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 26.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна відповідно до розділу «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 26.05.2022 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди БМП-2 (№ХО6К76526)., що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Порядок зберігання речових доказів визначити згідно із розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1