Провадження № 1-кс/761/474/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ТОВ «Екстра Лінк» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2021 у кримінальному провадженні № 0007553 від 10.12.2020,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Екстра Лінк» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2021 у кримінальному провадженні № 0007553 від 10.12.2020.

У клопотанні заявник, зазначає, що 11.01.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, за наслідками розгляду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 про арешт майна в кримінальному провадженні №0007553 від 10.12.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, задоволено частково. Накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 10.12.2020, під час проведення обшуку нежитлового приміщення, розташованого на вул. Данила Щербаківського, 2 в м. Києві, а саме: на системні блоки 24 штуки, відокамера 1 штука, камера 1 штука, комутатори в кількості 14 штук, які належать ТОВ «Екстра Лінк».

На думку заявника вказаний арешт підлягає скасуванню повністю.

Так, ТОВ «Екстра Лінк», як власник арештованої техніки, не є ні обвинуваченими, ні підозрюваними у кримінальному провадженні №0007553 від 10.12.2020, окрім того до вказаного підприємства не пред`явлено жодного цивільного позову.

При цьому, станом на час накладення такого арешту, так і на даний момент, відомості про те, що в указаному кримінальному провадженні будь-яка особа вже набула статусу підозрюваного відсутні, відтак не є зрозумілим, чому ТОВ «Екстра Лінк» повинно відповідати за дії невідомо кого свої майном, та взагалі на підставі яких доказів прийнято рішення про обґрунтоване відношення ТОВ «Екстра Лінк» до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідують в рамках кримінального провадження №0007553 від 10.12.2020.

У той же час, органом досудового розслідування не надано доказів того, що вилучене майно у межах згаданого кримінального провадження, є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, також відсутні підтвердження того, що по ньому призначено експертизу чи проводяться будь-які інші слідчі дії.

Заявник зазначає, що перебування майна ТОВ «Екстра Лінк» під арештом в подальшому вбачається невиправданим.

Крім того, з моменту накладення арешту на майно, із січня 2021, минув майже рік, проте органом досудового розслідування не встановлено та не доведена причетність ТОВ «Екстра Лінк» до вчинення злочинів в рамках вказаного вище кримінального провадження, більше того, органом досудового розслідування навіть не вчинено жодної дії протягом усього часу, направленої на виклик на допит керівника, бухгалтера, чи будь-яких інших працівників ТОВ «Екстра Лінк» для з`ясування причетності підприємства до цього кримінального провадження, а тому має місце неоправдане меті, цілям та завданням КПК України накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за ці дії.

У зв`язку з наведеним заявник просить скасувати арешт, накладений на: системні блоки 24 штуки; відеокамера 1 штука; камера 1 штука; комутатори в кількості 14 штук; які належать ТОВ «Екстра Лінк».
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлена належним чином, причини суду не повідомив.
Уповноважений прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду заяви в якій просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, проти задоволення клопотання про скасування арешту майна не заперечував. Крім того повідомив, що кримінальне провадження №0007553 від 10.12.2020 за ч.1 ст.203-2 КК України 29.12.2021 закрито слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в м. Києві на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Разом із цим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
У провадженні слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в м. Києві знаходилося кримінальне провадження №0007553, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року (справа №761/40860/20) задоволено клопотання прокурора та накладено арешт, зокрема, на системні блоки 24 штуки; відеокамера 1 штука; камера 1 штука; комутатори в кількості 14 штук; які належать ТОВ «Екстра Лінк».
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2021, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що системні блоки 24 штуки; відеокамера 1 штука; камера 1 штука; комутатори в кількості 14 штук; які належать ТОВ «Екстра Лінк» відповідають критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, є майном щодо якого є наявність розумних підозр, що воно може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Приймаючи до уваги те, що кримінальне провадження №0007553 від 10.12.2020 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а системні блоки 24 штуки; відеокамера 1 штука; камера 1 штука; комутатори в кількості 14 штук; які належать ТОВ «Екстра Лінк», перебуває під арештом понад один рік, що вказує на відсутність підстав для подальшого існування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Враховуючи викладене слідчий суддя вбачає наявність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ТОВ «Екстра Лінк» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2021 у кримінальному провадженні № 0007553 від 10.12.2020 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2021 у справі № 761/40860/20 (провадження № 1-кс/761/24608/2020) на системні блоки 24 штуки; відеокамера 1 штука; камера 1 штука; комутатори в кількості 14 штук.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_4