Справа № 496/3477/22
Провадження № 1-кс/496/1422/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 11.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , яке має ознаки підробки, а саме шрифт не відповідає установленому зразку, сліди замилення. При цьому посилається на те, що сектором дізнання відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 11.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 358 КК України. 10.08.2022 року до чергової частини відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеський області, надійшов рапорт від інспектора 2-го взводу, 2-ї роти, 2-го батальйону полку УПП в Одеській області, про те, що 10.08.2022 року, за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога "Київ- Одеса" 452 км., СП "Дачне" при проведенні фільтраційних заходів було зупинено автомобіль марки "МАН" д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , при перевірці документів у вказаного громадянина було виявлено ознаки підробки посвідчення водія на його ім`я. Під час проведення огляду місця події, виявлено та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , з ознаками підробки, а саме шрифт не відповідає установленому зразку, сліди замилення. Вищезазначене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , з ознаками підробки, а саме шрифт не відповідає установленому зразку, сліди замилення, власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється речовим доказом, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та підлягає збереженню, тому виникла необхідність у накладенні арешту для подальшого призначення і проведення судових експертиз, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

ОСОБА_3 , у судовому засіданні у судовому засіданні заперечував щодо накладання решту на його посвідчення водія, посилаючись на те, що посвідчення видано легально, про що надав відповідні документи.

Прокурор у судовому засіданні, дослідивши довідку надану ОСОБА_3 , не наполягав на задоволенні клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення власника майна та прокурора, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Кримінальне правопорушення відповідно до ч.4 ст.358 КК України, полягає у використанні завідомо підробленого документа.

Однак, відповідно до довідки виданої начальником ТСЦ 5152 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, їх власників та належних користувачів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, громадянину ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.09.2012 видавалось посвідчення водія НОМЕР_1 у ВРЕР №0502 Вінницький обл. на право керування транспортними засобами категорій: В відкрита - 30.06.2004, В1 відкрита-20.09.2012, С відкрита- 30.06.2004, СІ відкрита- 20.09.2012, СЕ відкрита - 20.09.2012, D відкрита - 20.09.2012, D1 відкрита - 20.09.2012 Відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 12.08.2022 року, відсутні відомості про позбавлення права керування транспортними засобами або тимчасове обмеження в цьому праві та в розшуку. Будь-яких належних та допустимих доказів підробки зазначеного документу, які б спростовували наявну інформацію, та підтверджували наявність обґрунтованої підозри, стороною обвинувачення суду не надано.

В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення або виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлений 15.08.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1