Справа № 134/1133/22
Провадження № 1-в/134/119/2022
УХВАЛА
іменем України

23 серпня 2022 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
засудженого: ОСОБА_4
представника ДУ «Крижопільський ВЦ № 113»: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду в смт Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісне, Новоодеського району району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження жителя АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 до засудження не працюючого, раніше судимого:
23.11.1979 Новобугским районним судом Миколаївської області за ст. 140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 5 ПВС СССР від 19.10.1979 ЗУ «Про амністію» до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

15.07.1981 Новобугским районним судом Миколаївської області за ст. 81 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

02.06.1986 Баштанівським районним судом Миколаївської області за ст. 81 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

24.11.2003 Долинським міським судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

14.09.2009 Єланецким районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт;

08.12.2010 Єланецким районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

21.06.2012 Єланецким районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

20.03.2015 Єланецким районним судом Миколаївської області за ст.ст. 263 ч.1, 263-1 ч.1, 70, 75 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

По даній справі засуджений 17.01.2017 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.ст. 115 ч.1, 15 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі статі 72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.09.2016 до дня набрання виром законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

про умовно дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2022 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання засуджений мотивував тим, що під час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки не порушував режим, отримав заохочення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Представник ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» не заперечував щодо задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника установи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Отже законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосовано за певних умов (підстав).
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання, виписаний в ч. 3 ст. 154 КВК України, де також визначене право засудженого на умовно-дострокове звільнення і таке звільнення може бути застосоване при дотриманні умов, вказаних у ст. 81 КК України.
Виходячи зі змісту ст. 81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманню вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Пунктами 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
По даній справі ОСОБА_4 засуджений 17.01.2017 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.ст. 115 ч.1, 15 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі статі 72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.09.2016 до дня набрання виром законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 20.01.2021 не відбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі, а саме на 2 роки 5 місяців 2 дні.

Згідно ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру з 28.01.2021 по 06.04.2021 включно, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів справи, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 08.09.2016.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що станом на 23 серпня 2022 року засуджений ОСОБА_4 відбув 10 місяців 8 днів призначеного судом покарання, що становить 3/4 частини призначеного строку покарання.
Засуджений ОСОБА_4 з 08.09.2016 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)».
З 16.09.2016 по 02.06.2017 перебував в СІЗО м. Миколаїв, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.

З 02.06.2017 по 06.04.2021 відбував покарання в державній установі Казанківська ВК (№93), порушень режиму утримання не допускав та мав шість заохочень.

З 06.04.2021 по 19.01.2022 відбував покарання в державній установі Широківський ВЦ (№75), порушень режиму утримання не допускав та мав чотири заохочень.

З 19.01.2022 по 23.03.2022 відбував покарання в державній установі Новобузький ВЦ (№103), порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.

З 23.03.2022 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)». По прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, офіційно працевлаштований не був, але працює днювальним гуртожитку №1, 2 на безоплатній основі, поставлені завдання виконує.

Згідно наданої характеристики державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)». за час відбування покарання характеризується позитивно, засуджений дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускав та один раз заохочувався правами начальника відділення.

Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості.

Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки.

За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускає.

Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов.

Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.

На профілактичному обліку установи не перебуває.

Заборгованості за виконавчими листами не має.

Згідно оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми КАСАНДРА єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту у засудженого ОСОБА_4 , встановлено середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме: 24.12.2020.

Рішенням комісії державної установи «Казанківської (ВК №93)» протокол №24 від 30.12.2020 задоволено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, що стала на шлях виправлення.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме: 30.05.2021.

Рішенням комісії державної установи «Широківського (ВЦ №75)» протокол №9 від 21.05.2021 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.

Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше був засуджений за вчинення умисного корисливого злочину, після чого належних висновків не зробив та знову вчинив злочин. Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.
В матеріалах особової справи відсутні відомості що ОСОБА_4 при прибутті в державну установу «Крижопільський ВЦ (№113)» виявив бажання офіційно працевлаштуватися, також відсутні відомості щодо медичних протипоказань до певних видів робіт. Інших доказів засудженим не надано, доказів щодо неможливості працевлаштування ОСОБА_4 за станом здоров`я в судовому засіданні не здобуто.
Щодо доводів засудженого, що ним відбута необхідна частина покарання, суд зазначає наступне, відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, але настав у зв`язку із застосуванням до нього вимог ст. 58 КВК України та ст. 72 КК України на підставі ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 року шляхом зарахування у строк відбування покарання ОСОБА_4 час слідування під вартою з 28.01.2021 по 06.04.2021 року. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Щодо посилання засудженого, що він залучався до робіт по благоустрою та самообслуговування установи із залежності стану здоров`я, що підтверджується довідками ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)» суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» встановлено, що засуджений ОСОБА_4 з квітня місяця 2022 року по теперішній час працює по благоустрою установи на безоплатній основі, а саме днювальним гуртожитку №1,2. До роботи ставиться добросовісно, поставленні завдання виконує
Довідкою ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» встановлено, що заробітна плата засудженого ОСОБА_4 в ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» за період 23.03.2022 року по 31.07.2022 р. склала 0,00 грн.
Відповідно до наданої довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений під час відбування покарання отримав 11 подяк та одне стягнення.
Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Таким чином процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 59 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані: виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру.

Статтею 60 КВК України визначено, що засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу.

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством.

До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_4 може свідчити лише про його виконання обов`язку дотримуватися умов відбуття покарання та виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру а не про сумлінність його поведінки, оскільки дотримання умов відбуття покарання є обов`язком останнього, останній на даний час не працює, доказів про неможливість працевлаштуватись за станом здоров`я, та наявних медичних протипоказань не надав, вважає що для доведення виправлення необхідно тільки відбуття частини покарання, дотримуватися умов відбуття покарання та виконувати свій обов`язок в разі залучення до роботи із самообслуговування та благоустрою виправного центру.
Разом із тим матеріалами справи не мають достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а його звернення із клопотанням було здійснено формально після відбуттю 3/4 строку покарання, також судом враховується.
Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд находить вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою не довів виправлення та перевиховання, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання, відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя