Єдиний унікальний номер 722/842/22
Номер провадження 1-в/722/119/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року м.Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4
та представника ДУ
«Сокирянська ВК (№67)» ОСОБА_5
а також засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 подане клопотання підтримали, просять його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, вказуючи, що поведінка і відношення до праці засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання не були сумлінними, він не досяг необхідного ступеня виправлення. Має одне не зняте та не погашене дисциплінарне стягнення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечує щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений на даний відбуває міру кримінального покарання за вчинення умисного тяжкого злочину та не досяг необхідного ступеню виправлення передбаченого ст.81 КК України. Має одне не зняте та не погашене дисциплінарне стягнення, а тому застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_6 є передчасним.

Заступник голови спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, натомість звернувся до суду з письмовою заявою провести розгляд справи без його участі. Вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 2 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід ІІІ групи, раніше не судимий, засуджений вироком 08.04.2019 року Хотинського районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання з урахуванням ст.69 КК України у виді 5-ти років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому відраховано з моменту його фактичного затримання, тобто з 11.10.2018 року. Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_6 11.10.2023 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_6 відбув 3 роки 8 місяців 18 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_6 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 1 рік 3 місяці 12 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 11.10.2018 року. Під час утримання в слідчому ізоляторі м.Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався. До ДУ «Сокирянська ВК (№67)» прибув 30.05.2019 року. По прибуттю до установи був працевлаштований різноробочим у котельні установи, де працював по серпень місяць 2019 року. В серпні 2019 року був етапований до Шепетівської ВК (№98) Хмельницької області, де знаходився на лікуванні по листопад 2019 року. Після повернення до установи і по серпень місяць 2020 року був працевлаштований різноробочим котельні. Встановлені обсяги робіт та поставленні йому завдання намагався виконувати. З вересня 2020 року по серпень 2021 року до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався у зв`язку із небажанням працювати. З вересня 2021 року по листопад 2021 року працевлаштований різноробочим котельні. Встановлені обсяги робіт та поставлені йому завдання намагався виконувати. З лютого 2022 року працевлаштований сантехніком житлової зони установи. З поставленими завданнями намагається справлятись. У період відбування покарання в установі з метою стимулювання подальшої правослухняної поведінки в одному випадку заохочений, в 6 (шести) випадках притягнутий до дисциплінарної відповідальності, з яких 1 (одне) стягнення в даний час діюче.

У взаємовідносинах з іншими засудженими установи переважно не конфліктний. Дружні відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. У відношенні до персоналу установи напоказ ввічливий, схильний до невиконання встановлених вимог персоналу установи.

В 2019 році здобув професію «Столяр будівельник», однак потребував контролю за відвідуванням занять. Подав заяву на участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», однак активної участі в ній не приймає.

Роботи з благоустрою виконує лише під контролем. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача, належних висновків для себе не робить.

Соціально- корисні зв`язки на волі підтримує, взаємовідносини із рідними добрі. Згідно вироку суду збитків завданих злочином не має. Вину у скоєнному злочині визнав.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_6 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Суд враховує, що засуджений ОСОБА_6 з вересня 2020 року по серпень 2021 року до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. Лише з вересня 2021 року по листопад 2021 року був працевлаштований різноробочим котельні та з лютого 2022 року працевлаштований сантехніком житлової зони установи.
Із змісту ст.81 КК України вбачається, що одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого даної пільги є сумлінна поведінка.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Разом з тим, як вбачається з довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_6 протягом всього часу відбування покарання в одному випаду заохочувався та в шести випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання. Востаннє 31.01.2022 року у виді попередження за порушення розпорядку дня. Накладене стягнення, станом на час розгляду клопотання, діюче.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_6 на заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача, належних висновків для себе не робить. Подав заяву на участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», однак активної участі в ній не приймає.

Згідно медичної довідки, виданої 15.06.2022 року за №222 завідувачем медичної частини даної установи ОСОБА_8 , зазначено, що 03.06.2019 року ОСОБА_6 був оглянутий медичною комісією установи, якого визнано працездатним з працевлаштуванням, інвалід ІІІ групи. З 05.09.2019 року по 03.10.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні «Шепетівської ВК (№98)» Хмельницької області. В подальшому за медичною допомогою не звертався. На дачний час стан задовільний.

Оцінюючи встановлені обставини в сукупності, суд вважає, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_6 протягом всього строку відбування покарання та відбування покарання в ДУ «СВК (№67)» не були сумлінними, зокрема він до суспільно-корисної оплачуваної праці залучався лише з вересня 2021 року по листопад 2021 року та з лютого 2022 року, на даний час активної участі в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» не приймає, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні, відвідує лише в якості спостерігача, на час розгляду клопотання має одне діюче стягнення. За таких обставин, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)", думки прокурора, не відповідають відповідному ступеню, що дає підстави для однозначного висновку про унеможливлення у подальшому вчинення ним нових умисних кримінальних правопорушень.
В зв`язку з вищевикладеним, суд погоджується з висновком адміністративної комісії Сокирянської ВК(№67)» щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, з огляду на досліджені характеризуючи дані та матеріали особової справи.

Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_6 протягом всього строку відбування покарання не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Також, суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_6 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: