Справа № 344/4171/21
Провадження № 1-кп/344/573/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 14.02.2021 року близько 10 год 04 хв. ОСОБА_8 проходив неподалік будинку АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_8 побачив ОСОБА_10 , яка проходила неподалік від нього, та розмовляла по власному мобільному телефону марки «Аррlе» моделі «Iphone 12 Pro Max», тримаючи його у правій руці. Після цього, у ОСОБА_8 виник раптовий протиправний умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій неправомірний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, підійшов до ОСОБА_10 та наніс останній удар рукою в область обличчя, застосувавши таким чином до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, спричинивши тим самим потерпілій фізичну біль. В подальшому, ОСОБА_8 , переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення, різким рухом вирвав з руки потерпілої ОСОБА_10 її мобільний телефон марки «Арplе», модель «Iphone 12 Pro Max», сірого кольору, вартістю 37200 грн., із чохлом (бампером) з написами «Ірhоnе», чорного кольору, вартістю 260 грн., що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/109-21/1818-ТВ від 23.02.2021, тим самим відкрито викравши їх. Після цього, ОСОБА_8 почав тікати, не зважаючи на крик потерпілої ОСОБА_10 яка бігла вслід за ним та вимагала негайно повернути викрадене. Після чого, ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 37460 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що зрозумів хибність своїх дій і більше таке не повторить. До вчиненого він ставиться критично, щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що 14.02.2021 року приблизно 10:00 ранку вона розмовляла по телефону із ОСОБА_10 і почула в телефоні крик, писк. Подумала, що ОСОБА_10 впала. Через декілька хвилин вона перетелефонувала їй, щоб уточнити, що сталося, однак абонент не відповідав на дзвінок. В подальшому, орієнтовно через годину - дві зателефонувала до мами ОСОБА_10 , щоб з`ясувати, що трапилося, на що остання їй повідомила, що в ОСОБА_10 вкрали телефон прямо з рук під час розмови.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.02.2021 року, ОСОБА_10 повідомила, що 14.02.2021 року невідома особа перебуваючи поблизу будинку № 6 по вул. Заклинських в м. Івано-Франківську, близько 10:04 год, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Iphone 12 Pro Max».

Як вбачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.02.2021, ОСОБА_8 затримано 14 лютого 2021 року о 12 год 08 хв біля дитячого садочку №22 «Світанок», що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довга, 40А, підстава затримання: «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що ця особа щойно вчинила злочин».

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-21/1818-ТВ від 23.02.2021 вартість мобільного телефону марки «Арplе», модель «Iphone 12 Pro Max», сірого кольору становить 37200 грн., вартість чохла (бампером) з написами «Ірhоnе», чорного кольору, становить 260 грн.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №47/2021 від 25.02.2021 року, ОСОБА_8 будь-якими психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_8 перебував в стані та перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує.

Відповідно до заяви, поданої потерпілою ОСОБА_10 , будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Згідно з ст.. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює; не одружений; на обліку в лікарів нарколога не перебуває, перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» з 02.01.2021 року по 04.01.2021 року з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, абстинентний синдром ускладнений делірієм; раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, відсутність претензій у потерпілої.

Згідно досудової доповіді Івано-Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а є високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає визнання вини, щире каяття та відшкодування завданих збитків, шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Згідно з роз`ясненнями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23 грудня 2005 року, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, обвинуваченого та його захисника, які просили суворо не карати та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання із випробуванням, щоб мати змогу допомогти в обороноздатності країни, дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, незначний розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків 37 460 грн., які повністю відшкодовані, шляхом повернення викраденого майна, при цьому відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшувальні обставини та обставини, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, слід призначити основне покарання із застосуванням ч.1ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч.2 ст. 186 КК України.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, таке покарання на переконання суду буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів; відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.); перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання 15.12.2021 року, врахувавши в час відбуття покарання час перебування під вартою із моменту затримання 14.02.2021року по 25.03.2021року.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 980 гривень70 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-21/1818-ТВ від 23.02.2021 року.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone12 ProMax» сірого кольору із чохлом сірого кольору (постанова від 15.02.2021 року), - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_10 ;
- DVD-R диcк із написом «Хорхоль Подія» (постанова від 19.02.2021 року) та DVD-R диcк із написом «№1402» з відеозаписами (постанова від 01.03.2021 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.
Арешт, накладений на майно, яке було вилучено під час огляду місця 14.02.2021 року за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Слов`янська, 1, а саме куртку чорного кольору із полосами білого кольору марки «RedBridge» (ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2021 року) - скасувати.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_12