Ухвала
Іменем України
07 липня 2022 року

м. Київ
справа № 678/826/21
провадження № 51-1914ск22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31 травня 2022 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2021 року за клопотанням захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000124 від 28 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого

ч. 1 ст. 249 КК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 травня 2022 рокузалишено без змін ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2021 року.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати. На обґрунтування своїх доводів прокурор вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував приписи ч. 6 ст. 9 КПК та безпідставно закрив кримінальне провадження

щодо ОСОБА_4 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК. При цьому, зазначає, що

у ст. 219 КПК відсутні правові норми, які б чітко регламентували чи обмежували загальний строк проведення досудового розслідування щодо кримінального проступку, в якому жодній особі не повідомлено про підозру. Крім того вказує, що суд апеляційної інстанції не дотримався вимог ст. 419 КПК при розгляді даного кримінального провадження та, залишаючи апеляційну скаргу сторони обвинувачення без задоволення, належним чином свого рішення не вмотивував, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши доводи касаційної скарги та судові рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Так, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
У ч. 2 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців -

у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців -

у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ч. 2 ст. 219 КПК, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
За змістом ухвали Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2021 року, суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, обґрунтовував своє рішення тим, щострок досудового розслідування для кримінальних проступків не повинен перевищувати встановленого законом строку щодо нетяжких злочинів, тобто дванадцять місяців з дня внесення відомостей до ЄРДР.
При цьому, з обвинувального акту вбачалося, що відомості про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК були внесені до ЄРДР

28 травня 2020 року, а повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручено

29 липня 2021 року, тому строк досудового розслідування даного кримінального провадження закінчився 28 травня 2021 року та жодній особі на момент закінчення цього строку не було повідомлено про підозру.
Апеляційний суд в ухвалі від 31 травня 2022 року погодився з висновком суду першої інстанції щодо необхідності закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК,

у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування кримінального проступку

та не повідомлення протягом цього строку про підозру жодній особі.
Такі рішення судів першої та апеляційної інстанції на переконання колегія суддів касаційного суду, не суперечать вимогам кримінального процесуального закону

та є законними.
Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що не зважаючи на відсутність прямо визначеного у КПК строку дізнання для кримінального проступку, строк його досудового розслідування не може бути необмежений та перевищувати строк досудового розслідування для нетяжких злочинів, який встановлений у п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК.
Така позиція узгоджується з практикою ЄСПЛ, а саме у рішенні від 14 жовтня

2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Враховуючи наведене, висновки суду першої інстанції, з якими обґрунтовано погодився апеляційний суд, про необхідність закриття зазначеного кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, а саме у зв`язку з тим, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР до дня повідомлення про підозру ОСОБА_4 закінчився строк досудового розслідування, визначений ч. 2 ст. 219 КПК,

з чим погоджується й колегія суддів касаційної інстанції. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, про що йдеться в касаційній скарзі, колегія суддів касаційного суду не вбачає.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, враховуючи, що з касаційної скарги

та оскаржених судових рішень вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Летичівського районного суду від 28 жовтня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31 травня 2022 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6
Судді: