Справа № 583/1779/19
провадження №1-кп/588/85/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у режимі відеконференції в залі суду у місті Тростянці клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених та клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2018 за № 0000348, стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 3 статті 27 і частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 189, частиною 1 статті 263 КК України, частиною 3 статті 27 і 4 статті 28, частиною 4 статті 187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопрушень, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 289, частиною 2 статті 27, частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 309, частиною 1 статті 263 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 289, частиною 2 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 187 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 4 статті 187 КК України
У С Т А Н О В И В:
Суть питання, яке вирішуються судом
Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 14.07.2022 у цьому кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
До початку указаного підготовчого судового засідання призначеного Тростянецьким районним судом Сумської області прокурором ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні були подані до суду клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою до 60 діб без права внесення застави. Клопотання прокурор мотивував тим, що обставини пред`явленого обвинувачення підтверджуються протоколами слідчих дій та іншими матеріалами справи. При обранні запобіжного заходу були установлені ризики, які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, і які на думку сторони обвинувачення продовжують існувати, оскільки обвинувачені, розуміючи невідворотність кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопрушення, можуть переховуватись від суду, впливати на свідків та потрепілих, більшість з яких проживає у м.Охтирка, а потерпілий ОСОБА_8 заявляв про те, що на його адресу надходили погрози щодо необхідності зміни свідчень стосовно обвинувачених. Відсутність у обвинувачених доходів та пред`явлене обвинувачення у вчиненні майнового злочину на думку прокурора вказує на ризик можливого вчинення ними іншого кримінального правопрушення. Прокурор вважав, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти названим ризикам.
Позиції учасників кримінального провадження
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 клопотання підтримав, просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 посилались на те, що клопотання стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 подано прокурором з порушенням вимог КПК, оскільки не було вручено йому саме прокурором, а працівники адміністрації ДУ «Сумська виправна колонія №116», які намагались таке клопотання вручити не є упоноваженими на це особами. ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 заперечили проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що при затриманні у обвинуваченого поліція нічого не знайшла і не вилучила, тримання його під вартою є занадто тривалим і продовждується понад 3 роки, кожного разу прокурор подає тотожне за змістом клопотання про продовження строку тримання під вартою, відсутні докази ризиків. Посилаючись на указані доводи ОСОБА_9 та його захисник заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за адресою його місця проживання у м.Охтирка.
Обвинувачений ОСОБА_11 заперечив проти продовження строку тримання під вартою, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання в АДРЕСА_1 або у виді застави, посилаючись на те, що вже 3 роки 6 місяців триває його попереднє ув`язнення, судді змінюються через задоволення відводів, для потерпілих на його думку провадження втратило актуальність, вони не відвідують судові засідання. ОСОБА_11 зазначив, що протягом півроку перебував під час досудового розслідування під домашнім арештом та його умови не порушував, не збирається переховуватись від суду, що в умовах воєнного стану і заборони виїзду з країни неможливе, буде з`являтись до суду за викликами.
Обвинувачений ОСОБА_12 також заперечив проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або заставу, посилаючись на доводи, які висловлені захисником ОСОБА_10 , обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 . Також зазначив, що до затримання та взяття під вартою він мав роботу, займався тренуванням дітей, є головою спортивної громадської організації, з приводу взяття на поруки звертались працівники Охтирської лікарні, він раніше не судимий, має малолітню дитину, постійне місце проживання у будинку батька у АДРЕСА_2 .
Обвинувачений ОСОБА_13 заперечив проти клопотання прокурора та підтримав позицію інших обвинувачених, просив суд застосувати домашній арешт із електронним браслетом за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає його мати.
Захисник ОСОБА_14 заперечив проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід його підзахисним ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважав, що в умовах воєнного стану таке тривале утримання обвинувачених під вартою, яке становить 3 роки 6 місяців призводить до необгрунтованих витрат державного бюджету. Обвинувачені не мають наміру переховуватись від суду, будуть з`являтись на виклики в засідання для участі в режимі відеоконференції з офісу захисника у м.Охтирка або прибувати до приміщення Тростянецького районного суду Сумської області. Захисник посилався також на те, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , у тому числі щодо створення злочинної організації є необгрунтованим, можливе буде доведено в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 КК України.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався
Відповідно до частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
З матеріалів кримінального проваддження установлено, що до Охтирського міськрайонного суду Сумської області 24.04.2019 року надійшов обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні № 0000348 від 03.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, які передбачені частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 187, частиною 4 статті 189, частиною 1 статті 263, частиною 3 статті 289, частиною 1 статті 309 КК України, тобто за обвинуваченням у створенні злочинної організації, здійснення нею керівництва та участі у зазначених злочинах, у тому числі вчинених злочинною організацією.
Отже, з 24.04.2019 року у цьому кримінальному провадженні триває стадія судового провадження у суді першої інстанції.
До цього часу тричі у кримінальному провадженні змінювався склад суду у зв`язку із задоволенням заяв сторони захисту про відвід колегії суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області та головуючим суддям Ковпаківського районного суду м.Суми, яким на підставі протоколу авторозподілу справи передавалось кримінальне провадження на підставі ухвали Сумського апеляційного суду від 25.06.2021 року.
Запобіжні заходи обвинуваченим були застосовані на стадії досудового розслідування та неодноразово продовжувались за клопотанням сторони обвинувачення під час судового провадження.
Так, до ОСОБА_13 та ОСОБА_11 ухвалами слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 13.07.2018 був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого ухвалами від 07.09.2018, від 12.10.2018 та від 07.12.2018 продовжувався і тривав до 12.01.2019 року.
22.01.2019 року ОСОБА_16 та ОСОБА_11 було повідомлено про зміну підозри, а ОСОБА_9 та ОСОБА_12 22.01.2019 у цьому провадженні вперше було повідомлено про підозру та всі четверо цього ж дня були затримані в порядку статті 208 КПК України.
Ухалами слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 25.01.2019 року до ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 було застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком до 12.03.2019 року, який під час досудового росзлідування був продовжений до 04.05.2019 року.
На стадії судового провадження ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.05.2019 року до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 також був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.
Під час судового провадження ухвалами Охтирського міськрайонного суду Сумської області строк тримання обвинувачених під вартою неодноразово продовжувався, та після передачі справи до Ковпаківського районного суду м.Суми та зміни складу суду знову був застосований аналогічний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого за клопотаннями прокурора щоразу продовжувався. Останній раз строк тримання під вартою обвинувачених було продовжено ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.05.2022 року на строк шістдесят днів до 16.07.2022 року включно.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинувачених триває з 22.01.2019 року і спливає 16.07.2022 року, що становить 3 роки та понад 5 місяців.
Ухвали суду про застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою, які переглядались в апеляційному порядку і були залишені без змін, мотивовані аналогічними доводами про існування ризиків, які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Частиною п`ятою статті 132 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З огляду на засади диспозитивності та змагальності судом надається оцінка доводам прокурора та сторони захисту з урахуванням наданих до суду доказів.
Відповідно до статті 132, частини четвертої статті 199 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
З огляду на положення частини третьої статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя, суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина перша статті 194 Кримінального процесуального кодексу України).
Слід зазначити, що судом не надається оцінка наявності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, оскільки в силу положень частини другої статті 42 Кримінального процесуального кодексу України ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 наразі перебувають у статусі обвинувачених і оцінку обґрунтованості підозри щодо них раніше надавали слідчі судді Зарічного районного суду м.Суми.
Також суд не бере до уваги доводи сторони захисту про необгрунтованість пред`явленого обвинувачення, оскільки на етапі підготовчого судового провадження суд не вправі вирішувати питання винуватості обвинувачених у пред`явленому обвинуваченні та не може в силу приписів частини 4 статті 291 КПК України досліджувати докази обставин, викладених в обвинувальному акті та надавати їм оцінку.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати такі ризики, що визначені у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України:
- ризик переховування від суду;
- ризик впливу на свідків, потерпілих;
- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Ризик переховування обвинувачених від суду
В обґрунтування ризику переховування ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від суду прокурор посилається лише на те, що обвинувачені, розуміючи невідворотність кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопрушення, можуть переховуватись від суду.
Дійсно, злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 є особливо тяжкими, за найтяжчою санкцією передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років з конфіскацією майна.
Проте, підозра щодо участі у вчиненні особливо тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
Наведені у кдопотанні твердження прокурора мають абстрактний характер. Всупереч положенням частини п`ятої статті 132, частини третьої статті 199 Кримінального процесуального кодексу України стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували поведінку обвинувачених вчиняти дії з переховування від суду чи не виконували процесуальні обов`язки до затримання та взяття під варту.
Отже, суд дійшов висновку, що ризик переховування обвинувачених від суду існує, проте є незначним, тому не зможе виправдати продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих
Стороною обвинувачення обґрунтовується продовження існування цього ризику тим, що більшість з них проживає у м.Охтирка, а потерпілий ОСОБА_8 заявляв про те, що на його адресу надходили погрози щодо необхідності зміни свідчень стосовно обвинувачених.
Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша та друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).
За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень та дослідження їх судом.
Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків та потерпілих з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність застосування до обвинувачених запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення
Указаний ризик прокурор ОСОБА_7 у клопотанні про продовження строку тримання під вартою стосовно кожного обвинуваченого мотивував тотожним твердженням про те, що відсутність в обвинувачених доходів та пред`явлене обвинувачення у вчиненні майнового злочину вказує на ризик можливого вчинення ними іншого кримінального правлпрушення з метою отримання коштів на існування.
Ураховуючи, що в силу засад диспозитивності та змагальності суд розглядає порушене перед ним питання лише в межах доводів клопотання та доданих до нього доказів, суд вважає, що наведені у клопотанні твердження прокурора мають неконкретний характер, мотивований лише характером пред`явленого обвинувачення та не доводяться відповідними доказами стосовно кожного обвинуваченого окремо.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що указаний ризик прокурором не доведено належним чином.
Щодо обґрунтованості подальшого тримання під вартою
При вирішенні заявлених стороною обвинувачення та стороною захисту клопотань та з`ясування можливості застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу та запобігання доведених прокурором ризиків судом враховується наступне.
Вирішуючи питання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує:
- вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;
- правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку»;
- правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Харченко проти України», відповідно до якої тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля.
Згідно з частиною шостою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
З огляду на встановлені судом ризики, тривалість судового провадження у суді першої інстанції, яке у зв`язку із черговою зміною головуючого судді та суду, якому передано провадження на розгляд має розпочатись спочатку, тотожні мотиви продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, тривалість перебування обвинувачених під вартою, яка становить 3 роки і понад 5 місяців, суд дійшов висновку про те, що прокурором не доведено, що установлені ризики виправдовують подальше перебування обвинувачених під вартою.
Обвинувачені та захисники просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовоий домашній арешт.
Відповідно до частин першої та другої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Обвинувачені мають постійне місце проживання у м.Охтирка, де також проживають їх батьки, що не заперечується стороною обвинувачення, і вказує на можливість перебування їх під цілодобовим домашнім арештом.
Суд також враховує, що до ОСОБА_13 та ОСОБА_11 ухвалами слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 13.07.2018 був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який продовжувався до 12.01.2019 року. Прокурором не надано доказів фіксації органом Національної поліції порушення умов указаного запобіжного заходу.
Отже, суд приходить до висновку, що застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання ними покладених процесуальних обов`язків, буде пропорційним за встанолвених судом обставин та запобігатиме установленим ризикам.
При цьому для забезпечення дієвості запобіжного заходу та запобігання існуючим ризикам на обвинувачених слід покласти обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) носити електронний засіб контролю; 5) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками сторони обвинувачення.
При визначенні адреси, за якою обвинувачені мають перебувати відповідно до правил застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд виходить з адрес указаних в обвинувальному акті та зазначених під час судового засідання обвинуваченими, де проживають їх батьки, родичі.
Отже, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід залишити без задоволення, задовольнивши клопотання обвинувачених та їх захисників.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 182-183, 194, 197, 314 - 316, 369, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою залишити без задоволення.
Клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.
Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 .
Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 .
Доставити обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до місця проживання за адресою житла, яке їм заборонено залишати та звільнити їх з-під варти.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.
Органу Національної поліції негайно поставити на облік обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та повідомити суд про виконання ухвали у цій частині.
Строк дії запобіжного заходу визначити до 15 вересня 2022 року включно.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому перебувають, без дозволу суду, крім прибуття до приміщення Тростянецького районного суду Сумської області за викликом;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) носити електронний засіб контролю;
5) утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 .
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу негайно після її оголошення надіслати до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» та Державної установи «Сумська виправна колонія № 116» - до виконання, а обвинуваченим до відома.
Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1