ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2185/22 Справа № 206/1933/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000555 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 вересня 2022 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Зазначає, що обвинувачений був затриманий 06.12.2020 року.

Стверджує, що судом не було взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, злочин не був направлений проти життя та здоров`я.

Вказує на те, що стороною обвинувачення недоведені ризики та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім того, підозра є необгрунтованою.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 вересня 2022 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, не одружений, дітей не має, не проживає за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому порядку не знята та не погашена, а тому існують ризики переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Від обвинуваченого, захисника та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, захисника та прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Енергодарського міського суду Запорізької області перебуває обвинувальний акт № 0000555 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема з Енергодарського міського суду Запорізької області до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.07.2022 року включно.
11.07.2022 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, міцних соціальних зв`язків не має.
Окрім того, відповідно до клопотання прокурора, обвинувачений не працює, а тому вчинення злочинів проти власності є його джерелом існування.
Також слід зазначити, що до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Разом з цим, посилання суду на ризик переховування від суду, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки прокурором в клопотанні про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 вказаний ризик не був заявлений.
Однак, оскільки встановлено ризик, що підтверджується зазначеними обставинами, тому для його запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням насильства, а тому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Посилання захисника на те, що підозра є необгрунтованою є безпідставним, оскільки відповідно до клопотання прокурора підозра ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 05.12.2020 року, протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання від 05.12.2020 року, протоколами проведення слідчого експерименту від 05.12.2020 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Окрім того, встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не доведено ризики та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, так як в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Твердження захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває під вартою з 06.12.2020 року не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, встановлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника на те, що матеріальна шкода відсутня та злочин не був направлений проти життя та здоров`я спростовується клопотанням прокурора, відповідно до якого, потерпілій ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4494 грн, а також, що дії, інкриміновані обвинуваченому, вчиненні із застосуванням насильства.
Твердження захисника про те, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, колегія суддів вважає таким, що не зменшує заявлений у кримінальному провадженні ризик.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4