Ухвала
іменем України
28 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 227/3597/20
провадження № 51- 1234 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року, залишеного без змін ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 січня 2022 року,
встановив:
У поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд в касаційному порядку вироку суду першої інстанції, однак, надавши до скарги копію ухвали апеляційного суду від 17 січня 2022 року, не зазначив у скарзі підстави перегляду судових рішень, не навів належних обґрунтувань щодо незаконності та необґрунтованості судових рішень, не вказав конкретні вимоги до суду касаційної інстанції.
Суд, перевіривши скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пунктах 3, 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
судове рішення, що оскаржується;
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 у поданій скарзі не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, просить скасувати судове рішення в зв`язку з прийняттям Закону України № 2125-IX від 15 березня 2022 року. При цьому, до скарги надав копію ухвали Донецького апеляційного суду від 17 січня 2022 року, щодо якої не зазначає жодних вимог. Отже, на думку Суду, така вимога засудженого не є конкретною до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК, оскільки засудженим не зазначено належні вимоги як щодо вироку суду першої інстанції, так й ухвали апеляційного суду, а саме в частині їх скасування або зміни, тому засудженому необхідно уточнити свої вимоги в цій частині касаційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Враховуючи зміст касаційної скарги, засуджений посилається на необхідність переглянути кримінальне провадження в зв`язку з тим, що в нього не було умислу позбавляти життя потерпілого, що судами не враховано дані про особу потерпілого і стан його здоров`я, та що йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років. Однак, ОСОБА_4 не зазначає у скарзі підстави перегляду судових рішень в касаційному порядку, не наводить належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність і необґрунтованість судових рішень щодо нього, з урахуванням положень ст. 438 КПК, та не вказує того, які саме норми процесуального або кримінального закону не дотримано судами першої й апеляційної інстанцій, що вплинуло або могло вплинути на обґрунтованість, законність і вмотивованість постановлених у провадженні судових рішень.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, при цьому засуджений не вказав у скарзі про участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року, залишеного без змін ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 січня 2022 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3