Справа № 309/1121/21
Провадження № 1-кп/309/95/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000045 від 18.03.2021) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Вишково, Хустського району, Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з повною середньою освітою, одруженою, раніше не судимою,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 17.03.2021, біля 12 год. 50 хв., перебуваючи в АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин з гр. ОСОБА_5 , що виникли через спір про межі земельної ділянки, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, нанесла останній удар правою рукою затиснутою в кулак в область носа, внаслідок чого остання впала на землю. Внаслідок чого заподіяно ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої надбрівної ділянки носа, синця середньої третини правого стегна по зовнішній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи №34/Х кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначеної втрати працездатності, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину по пред`явленому їй обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, визнала частково, суду пояснила, що дана ситуація виникла внаслідок неправомірних дій потерпілої ОСОБА_5 , яка її спровокувала. 17.03.2021 року ранком, близько 07 год. прибігла бабушка, і сказала, що ОСОБА_5 знесла межові знаки між їх ділянками. Вона вибігла і спитала ОСОБА_5 що вона робить, однак така продовжила знімати межові знаки і втікла. Подзвонили в поліцію, яка приїхала і вони написали заяви. Потім знайшла чоловіка щоб поставив на місце межові знаки. ОСОБА_5 зі своїм чоловіком вибігли на подвір`я, ображали її нецензурними словами і знову сховалися. Вона подала кувалду чоловіку, який встановлював межові знаки. ОСОБА_5 знову прийшла на її ділянку, і почала тицяти в лице телефоном знімаючи на відео. Виникла сутичка, в результаті якої вона випадково кулаком ударила ОСОБА_5 в лице. У цей момент також був присутнім ОСОБА_7 , який допомагав відновлювати межу. Також ствердила, що ОСОБА_5 та її чоловік вели себе агресивно і вона відчувала небезпеку. Конфлікт між ними триває декілька років.

Не зважаючи лише на часткове визнання своє вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, повністю підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 17.03.2021 року вона з дітьми та чоловіком вийшла з будинку та хотіла поїхати на велосипеді в магазин. Однак велосипед потрібно було поремонтувати. Почули стук за будинком і пішли подивитися, що там відбувається. Побачили, що сусіди ставили свій забор. Вона підійшла і стала говорити, що межа йде не там де вони ставлять. Вона в присутності чоловіка, який ставив забор, почала показувати де їх межа, а обвинувачена в цей час шукала щось щоб її вдарити. Пробувала спочатку бадилля від кукурудзи. Її чоловік ОСОБА_8 сказав піти звідси, а ОСОБА_3 підійшла до чоловіка, який робив межу, взяла кувалду, яка називається кілограмовий молоток, і почала розмахувати нею. Вона повернулася з телефоном до обвинуваченої і та зупинилася, кинула молоток і вдарила її рукою в ніс. Вона впала і її чоловік ОСОБА_8 почав піднімати її. Вона відчула кров з носа, потім пішла у двір. Викликали поліцію. При цьому вона не тикала телефоном у бік ОСОБА_3 і ніякої перепалки перед ударом не було.

Допитана у судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_9 , у присутності законного представника ОСОБА_10 , яка є дочкою потерпілої ОСОБА_5 , суду пояснила, що17.03.2021 року вона вчила вірш. Хотіли поїхати у магазин, однак був поламаний велосипед і покликала батька відремонтувати йогою Вийшов батько, зробив велосипед. У цей час мама почула, що ззаду хати щось стукає. Вони пішли туди з татом, а вона залишилась. Коли вернулися, то в мами була кров з носа. Викликали швидку і мама поїхала в лікарню. Мами не було десь два дні, вона була у бабки, а батько був хворий і їм допомагала сусідка.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_5 , суду пояснив, що 17.03 в обід їхня дочка вчила вірш. Оскільки в будинку не було інтернету, то вони вирішили з ОСОБА_5 поїхати в кафе де є інтернет. Він у той час був трохи хворий. Вийшли на двір і дочка сказала поремонтувати велосипед. У цей час жінка почула стук на полі, і пішла туди, а він за нею. У них із сусідами є межовий спір. Вони побачили там ОСОБА_3 і ще одну людину, який вбивав коли, але не на межі, а на їхню землю. Він сказав «Ти ставиш знак на моїй території». А ОСОБА_5 показала їм на стару межу. Почалася перепалка. Цей чоловік був десь за 8-10 м від нього. Біля нього була кувалда, і ОСОБА_3 підійшла до нього, взяла в руки ту кувалду, підійшла до ОСОБА_5 впустила кувалду і рукою вдарила ОСОБА_5 в лице від чого вона впала. Потім почала її копати ногами, а тому він взяв ОСОБА_3 за одяг, а ОСОБА_5 почав піднімати. Піднявши її сказав ходім геть. Прибігла мати ОСОБА_11 і почала розказувати про землю. Він розібрав їх і потягнув жінку додому. Підійшла дочка і побачила кров з носа у дружини. Потім викликали швидку. Чоловіка, який ставив коли він не знає. Після інциденту їм допомагала сусідка, бо ОСОБА_5 два дні жила Ізі. У них і до цього були конфлікти щодо землі, зокрема сусіди не давали їм проходу на вулиці, погрожували. Під час інциденту ОСОБА_5 не провокувала ОСОБА_3 , нецензурно не виражалася, і сама до неї не підходила.

З протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та нішу подію вбачається, що 17.03.2021 ОСОБА_5 звернулася із заявою у якій просить прийняти міри до гр. ОСОБА_3 , яка 17.03.2021 біля 12:50 год. нанесла їй тілесні ушкодження обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №34/х від 22.03.2021, при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: синець середньої третини правого стегна по зовнішній поверхні; відмічається припухлість спинки носа. Згідно довідки з травмпункту заповненої на її ім`я, встановлено діагноз: забій м`яких тканин правої надбрівної ділянки носа, правого стегна. Тілесні ушкодження у вигляді забою правої надбрівної ділянки та спинки носа виникли внаслідок локального удару рукою затиснутою в кулак. Тілесні ушкодження у вигляді синця середньої третини правого стегна виникли внаслідок падіння тіла з висоти власного зросту та ударяння об тверді підлеглі покриви землі після надання тілу динамічного прискорення. Вищезазначені тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 17.03.2021. Вищевказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я не більше шести днів і по цій ознаці їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_5 можна припустити, що мала місце не менше ніж однократна дія травмуючих предметів.

Відповідно до протоколу огляду відеозапису від 29.03.2021 було оглянуто відеозапис наданий потерпілою ОСОБА_5 . На відеозаписі зафіксована ділянка місцевості в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , на задніх ділянках домогосподарств. На полі, біля бетонних стовбців стоять 3 осіб, 2 чоловіки та жінка. На 01 секунді відеозапису Особа 4 підходить до Осіб 1, 2 та 3 та про щось сперечаються. На 7 секунді в центрі відеозапису знаходиться Особа 3 та сперечається з Особою 4. На 22 секунді Особа 3 підходить до стовбця, бере в праву руку кувалду та на 23 секунді, швидко підходячи до Особи 4, відпускає кувалду і наносить удар правою рукою в область голови.

До протоколу огляду відеозапису від 29.03.2021 долучені відповідні фотографії та сам відеозапис, які були оглянуті в судовому засіданні. Зокрема на відеозаписі зафіксовано, що під час сварки, особа жіночої статі, яка як встановлено є обвинуваченою ОСОБА_3 , підійшла до стовбця, узяла в руки кувалду, потім швидко підійшла до особи, що знімає відео, яка як визнано учасниками кримінального провадження є потерпілою ОСОБА_5 , відпустила з рук кувалду та здійснила різкий рух у сторону особи, яка знімала відео. Якихось зауважень до оглянутого судом відеозапису, учасники кримінального провадження не заявляли.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Зазначені докази у своїй сукупності становлять факт спричинення ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеним факт:

умисного заподіяння ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначеної втрати працездатності, тобто вчинення нею кримінального проступку, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України;

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставини, які обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима, одружена, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Також, суд враховує думку потерпілої, яка має претензії до обвинуваченої матеріального та морального характеру.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 125 КК України, у виді штрафу.

Також потерпілою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, було заявлено до обвинуваченої ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди.

У своєму позові потерпіла ОСОБА_5 зазначає, що діями ОСОБА_3 їй було спричинено ушкодження здоров`я внаслідок чого вона понесла матеріальні витрати в розмірі 470 грн. у вигляді витрат на транспорт, лікування, фото, CD-диски та поштові витрати. Крім того їй завдана моральна шкода, розмір відшкодування якої, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань характеру її немайнових втрат становлять 5500 грн., які просить стягнути з ОСОБА_3 .

Цивільний відповідач ОСОБА_3 подала до суду відзив у якому цивільний позов визнала частково позовні вимоги, в частині вимог про відшкодування майнової шкоди в розмірі 470 грн. та 2000 грн. моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд констатує, що цивільний відповідач ОСОБА_3 визнала цивільний позов у частині відшкодування майнової шкоди на суму 470 грн., а тому в цій частині він підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Поряд з цим, суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого ОСОБА_5 , яка була завдана кримінальним правопорушенням, та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди для стягнення з ОСОБА_3 з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав цивільний позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь потерпілого/цивільного позивача ОСОБА_5 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень моральної шкоди.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченій стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду і розмірі 470 (чотириста сімдесят) гривень та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1