Справа № 573/331/22
Номер провадження 1-кп/573/52/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2022 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 січня 2022 року за №0000006, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Терещенки Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України не судимого,

- за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19 грудня 2021 року у вечірню пору доби ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , під час розпиття з останнім спиртних напоїв помітив банківську картку, якою напередодні хизувався ОСОБА_4 і промовився, що на карточці знаходяться грошові кошти у сумі 5000 грн. У цей момент у нього виник умисел на заволодіння вказаною банківською карткою.

Скориставшись тим, що ОСОБА_4 не спостерігає за його діями, ОСОБА_5 таємно викрав банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 і сховав її до кишені своєї куртки.

Переночувавши у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 20 грудня 2021 року покинув будинок з банківською карткою.

Заволодівши банківською карткою, ОСОБА_5 вирішив зняти з неї грошові кошти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 грудня 2021 року ОСОБА_5 прибув до банкомату АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по вул. Макаренка, 7 у м. Білопілля Сумської області та о 12:43 год. з банківської карти АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 таємно викрав грошові кошти в сумі 4500 грн, що належали ОСОБА_4 .

Викраденими грошима ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся і надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що увечері 19 грудня 2021 року прийшов у гості додому до ОСОБА_4 , де стали спільно з ним вживати спиртне. Коли ОСОБА_4 заснув, то він викрав його кредитну картку, бо потерпілий говорив, що там у нього є 5000 грн. Заховав її до кишені своєї куртки. На телефоні потерпілого змінив пін-код карточки. Переночував у ОСОБА_4 і від нього поїхав у м. Білопілля, де у банкоматі Приватбанку зняв 4500 грн, які витратив на свої потреби.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому проступків при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжку);

-викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує обставини вчинення проступків, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки ОСОБА_5 критично оцінив вчинені ним проступки, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, попросив вибачення у потерпілого; активне сприяння їх розкриттю, бо правдиво повідомив про обставини вчинення проступків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище всіх обставин та того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити остаточне покарання у виді громадських робіт, яке буде достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого заявлений цивільний позов, у якому він просить стягнути на його користь 4500 грн майнової шкоди (а. п. 14-16).

У судовому засіданні потерпілий позов підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_5 позов визнав повністю.

Заслухавши потерпілого та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Отже, враховуючи, що злочинними діями ОСОБА_5 , які полягали у викраденні грошей у сумі 4500 грн, потерпілому ОСОБА_4 заподіяна майнова шкода на цю суму, тому цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувався.

Процесуальні витрати у провадженнія відсутні.

Ухвалою слідчого судді від 17 січня 2022 року накладено арешт на майно, який необхідно скасувати, оскільки відпала потреба в ньому.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у доход держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 грн;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Скасувати арешт на картонну упаковку з логотипом «ПриватБанк» з рукописним написом «0814», банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , мобільний телефон SIGMA X-Stele.

Речові докази картонну упаковку з логотипом «ПриватБанк» з рукописним написом «0814», банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , мобільний телефон SIGMA X-Stele, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя