Справа № 308/2521/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/1086/20, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2020.
Цим вироком затверджено угоди про визнання винуватості від 28.02.2020, укладені між прокурором Ужгородського місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному 04.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166, та:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з початковою середньою освітою, тимчасово не працюючий, неодружений, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий: 24.06.2018 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 01(один) рік, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та йому призначено узгоджене сторонами покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2018 та остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 01 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирався.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, з середньою освітою, учень Шишлівської ЗОШ, неодружений, мешканець АДРЕСА_2 , не судимий, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і йому призначено обумовлене угодою покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

-2-

На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 02 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, з повною середньою освітою, тимчасово не працюючий, що має на утриманні двох дітей, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий: 15.05.2018 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України з урахуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки; 28.11.2018 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України з урахування ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 02(два) роки, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і йому призначено обумовлене угодою покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2018 та остаточно до відбування ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 01 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирався.
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадяни України, з базовою середньою освітою, тимчасово не працюючий, неодружений, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий: 15.05.2018 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України з урахуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 02(два) роки; 28.11.2018 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України з урахування ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і йому призначено обумовлене угодою покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2018 та остаточно до відбування ОСОБА_11 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05(п`ять) років 01 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили не обирався.

-3-

Речові докази по справі: кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE492», кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE417», зварювальний апарат марки «Дніпро-М» моделі «ММА-N 250D», продовжувач чорного кольору без маркування, що здані в камеру зберігання речових доказів Ужгородського РВП повернуто власнику - представнику ФГ «Коник» за дорученням; транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки ВАЗ моделі 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 , що здані в камеру зберігання речових доказів Ужгородського РВП повернуто їх власнику.
Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2020 на транспортний засіб легковий автомобіль марки ВАЗ моделі 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортно засобу № НОМЕР_2 , кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE492», кутову шліфувальну машину марки «DEWALT» моделі «DWE417», зварювальний апарат марки «Дніпро-М» моделі «ММА-N 250D», домкрат синього кольору без маркування, подовжувач чорного кольору завдовжки близько 3-ох метрів без маркувань, вилучене під час огляду місця події 04.02.2020 за адресою АДРЕСА_3 -скасовано.
Стягнуто із законного представника ОСОБА_16 - 628,04 грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Стягнуто із законного представника ОСОБА_17 - 628,04 грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Стягнуто з ОСОБА_8 - 628,04 грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Стягнуто з ОСОБА_11 - 628,04 грн. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на вказаний вирок, у якій просить скасувати вирок та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не знав про скерування прокурором обвинувального акту разом з угодою про визнання винуватості, яку не підписував, в результаті чого судом першої інстанції в ході спрощеного порядку розгляду кримінального провадження обмежено його право на справедливий суд, оскільки не міг довести свою невинуватість в інкримінованому йому злочині, так як не володіє мовою, якою ведеться судочинство. Більш того, зазначає, що оскаржуваний вирок йому вручено не було, про призначене покарання дізнався випадково. Копію вироку на угорській мові не отримував.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на аналогічні обставини, також порушує питання про скасування вироку суду від 21.05.2020 та призначення кримінального провадження до нового розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 , який заперечив апеляційні скарги, оскільки угода на угорській мові була вручена ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційними скаргами підлягає закриттю з таких підстав.
Матеріали кримінального провадження розглядаються за відсутності обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_17 , потерпілого та представника потерпілої особи, неявка яких, з огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому,

-4-

враховується те, що вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду; будь-яких клопотань про відкладення судового засідання на інший термін та даних про поважність причин їхньої неявки до апеляційного суду не подавали; при цьому апеляційним судом враховується позиція захисника ОСОБА_6 , який висловив згоду щодо можливості апеляційного розгляду за відсутності обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Згідно ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Відповідно до вимог ч.4 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Положеннями ч.4 ст.394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку, зокрема обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків угоди.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2020 ухвалений на підставі угод від 28.02.2020 про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , відповідає вимогам процесуального закону.
Як підтверджується журналом судового засідання від 20.05.2020, а також аудіозаписом цього ж судового засідання, після встановлення осіб учасників, оголошення складу суду та права відводу, суд роз`яснив предмет розгляду ? угоди від 28.02.2020 про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, з`ясував: чи відомо кожному обвинуваченому, з яких підстав він знаходиться в суді; чи укладав він з прокурором угоду від 28.02.2020 про визнання винуватості за ч.3 ст.185 КК України; чи є у них заперечення, заяви чи зауваження щодо підписаної ними угоди; чи добровільно вони підписали угоду з прокурором; чи здійснювався на них тиск або примус; чи підтримують вони угоди і чи бажають, щоб суд їх затвердив, чи може потрібно здійснювати судове провадження в повному обсязі; чи не відмовляються вони від підписаної угоди; чи розуміють обвинувачені наслідки затвердження судом угоди; чи розуміють, що угодою передбачено призначення їм покарання, зокрема: ОСОБА_10 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2018 та призначити остаточне покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 01 (один) місяць; ОСОБА_11 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2018 та призначити остаточне покарання ОСОБА_11 у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 01 (один) місяць; ОСОБА_7 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки. На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням
-5-

та встановити іспитовий строк з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України; ОСОБА_8 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2018 та призначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 01 (один) місяць.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що від обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , які, окрім іншого були представлені захисниками адвокатами ОСОБА_22 та ОСОБА_6 , а також законними представниками ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , жодних заперечень, зауважень, не надходило.
Захисники ОСОБА_22 та ОСОБА_6 , а також законні представники ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , також підтримали затверджені між прокурором та обвинуваченими 28.02.2020 угоди, жодних зауважень та заперечень суду не повідомили.
Крім того, з урахуванням того, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не в достатній мірі володіють мовою, якою ведеться судочинство, в ході судового розгляду в суді першої інстанції також був присутній перекладач ОСОБА_23 , послугами якого користувався в судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_7 , тоді як ОСОБА_8 при роз`ясненні змісту та наслідків угоди в повній мірі розумів суть вирішуваного судом питання.
Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що представник потерпілої особи ФГ «Коник» ОСОБА_24 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості із підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 (а.к.п.74).
Отже, вказаним підтверджується, що судом першої інстанції дотримано вимог ст.474 КПК України щодо порядку здійснення судового провадження на підставі угоди та затвердження угод між прокурором та обвинуваченими про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам КПК України і обвинуваченим, в тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призначено покарання, яке узгоджено сторонами угоди.
Вищенаведене свідчить про те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися з апеляційними скаргами на вирок, яким затверджено угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором та підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з підстав, не передбачених положеннями ч.4 ст.394 КПК України, і що в свою чергу свідчить про те, що ухвалений на підставі угод про визнання винуватості вирок щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не підлягає оскарженню з викладених у апеляційних скаргах ОСОБА_8 та ОСОБА_7 доводів (не знали про скерування прокурором обвинувального акту разом з угодою про визнання винуватості, яку не підписували, не володіють мовою, якою ведеться судочинство, вирок не отримали, про зміст вироку дізнались випадково), оскільки такі не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані матеріалами кримінального провадження, у тому числі й наведеними вище висновками.
Тому, передбачених п.1 ч.4 ст.394 КПК України підстав не встановлено.
Верховний Суд неодноразово, зокрема у постанові від 02.10.2018 у справі № 523/13129/17 (провадження № 51-3421км18) та ухвалі від 11.10.2018 у справі № 165/1091/19 (провадження № 51-5018ск19) висловлював свою позицію щодо можливості апеляційного оскарження вироків постановлених на підставі угод про визнання винуватості, і дійшов висновку, що посилання на порушення, які не належать до підстав оскарження вироку за угодою про визнання винуватості відповідно до ч.4 ст.394 КПК України, не доводить права на оскарження такого вироку.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

-6-

Враховуючи те, що ухвалений на підставі угод про визнання винуватості вирок суду першої інстанції від 21.05.2020, на який обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав, викладених в апеляційних скаргах, які не знаходять свого підтвердження, а КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити апеляційний суд у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду, яке не підлягає оскарженню, колегія суддів керується ч.6 ст.9 КПК України, а також висновками, викладеними у постановах Верховного Суду, які згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 (із змінами та доповненнями) є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 (справа № 569/17036/118), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2020 щодо обвинувачених за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.
Приймаючи рішення про закриття провадження за апеляційними скаргами обвинувачених, апеляційний суд бере до уваги те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Керуючись ст.ст.403,404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження 11-кп/4806/1086/20 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2020 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яким затверджено угоду про визнання винуватості та визнано їх винними за ч.3 ст.185 КК України,-закрити.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: