Справа № 932/4580/22
Провадження № 1-кс/932/2405/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
В С Т А Н О В И В:
17 серпня 2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій скаржниця зазначає, що 09 серпня 2022 року вона звернулася до Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області з заявою щодо протиправних дій групи осіб по відношенню до неї з території автостоянки біля будинку АДРЕСА_1 , а також входу до парку Зелений гай (поряд з будинком, у якому мешкає заявниця). У вищевказаній заяві вона просила виявити цих осіб, відкрити кримінальне провадження та притягнути їх до кримінальної відповідальності, а також внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Скарга обґрунтована тим, що дана заява була прийнята Дніпровським відділом поліції ГУНП у Дніпропетровській області 09 серпня 2022 року та зареєстрована за Вх. №20443, однак, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесена не була, чим порушено права заявниці та передбачені ч. 2 ст. 60 Кримінального процесуального кодексу України. До кримінального правопорушення відноситься втручання вказаних осіб у простір та організм заявниці, відбувається сліжка, відеоспостереження, прослуховування та обговорення за вікном того, що бачать в квартирі та чують. Втручаються в роботу телефона, комп`ютера. Багато місяців заявниця страждає від фізичного болю, морального приниження, психологічного тиску. Злочинці використовують електромагнітне випромінювання, мікрочіпи, додатки до смартфонів, комп`ютерні ігри, завдаючи людині біль. Вони володіють умінням передавати на відстані промені, чіпи, різні речовини газ, рідини з домішками. Дуже важко надати факти щодо цих садистських знущань (промені невидимі). Деякі факти наведені у заяві 09 серпня 2022 року, зокрема, ЕМ (електромагнітне) випромінювання великої щільності ніби душ огортає тебе із променів, чути шум (це радіація); короткий, але дуже сильний електроудар в голову; промінь болючий в голову декілька разів ніби «клює», щоб пробити, промені на сустави ніг, хребет, гарячі пронизливі промені у вуха, виски (в один висок пауза- в другий), ніби укол в судині ніг з якоюсь дієвою речовиною судини розширюються, твердіють зуд, біль варикоз, болючі промені в очі з якимись крупинками -поки не вийде пече, очі червоніють, болючі промені на родиму пляму, промені смугами вверх- вниз-гарячі, пекучі, іноді зупиняються над серцем важко дихати. Часто заявник просипається від електровібрації ліжко, постіль, тіло під вібрацією, страшно від чіпів всередині, тощо.
Перше звернення ОСОБА_3 було до відповідного відділу поліції з 03.01.2020 року по серпень 2021 року. Через рік заявниця поновила звернення 09 серпня 2022 року, справу знову передали дільничому ОСОБА_4 , який розслідує даний злочин, який надав відповідь, що на підставі заяви ОСОБА_3 злочин не виявлено.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених осіб Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення за її заявою Вх. №20443 від 09.08.2022 року.
05 вересня 2022 року ОСОБА_3 надала клопотання про здійснення розгляду без її участі. Скаргу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання для розгляду скарги не з`явилася, про час, місце та дату розгляду повідомлена належним чином, причини неявки не відомі.
Беручи до уваги положення ст. ст. 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та ч. 3 ст. 306 КПК України, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду таких скарг, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.
Вивчивши скаргу та додані до неї документи, виходжу з наступного.
Чинне кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Але разом із тим, відповідно до правового висновку, який викладений у Постанові Верховного Суду № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20), підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, слідчий суддя при вирішенні питання про те, чи підлягають відповідні відомості, викладені у заяві скаржника, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повинен встановити наявність вагомих обставин вчинення кримінального правопорушення, встановити ознаки кримінально протиправного діяння, а не робити це «автоматично», без ретельного дослідження первинних фактів, які об`єктивно свідчать про вчинення злочину (проступку).
Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України). Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (частина 2 статті 1 КК України). Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК України).
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).
Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункти 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України).
Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Вказана у пункті 24 цієї ухвали інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...».
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених у пунктах 24-26 цієї ухвали.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернулася зі скаргою Вх. №20443 від 09.08.2022 року, яка надіслана начальнику ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , проте не вжито заходів передбачених статтею 214 Кримінального кодексу України. Як встановлено слідчим суддею, заявниця на обґрунтування своїх доводів надала тільки копію заяви про вчинення кримінального правопорушення, але не надала відомості про надсилання такої заяви до відповідного органу поліції та її отримання, відомості про реєстрацію цього повідомлення.
З тексту скарги вбачається, що заявниця звернулася до Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області з заявою щодо протиправних дій групи осіб по відношенню до неї з території автостоянки біля будинку АДРЕСА_1 , а також входу до парку Зелений гай (поряд з будинком, у якому мешкає заявниця), які принижують її та завдають болю шляхом використання електромагнітного (ЕМ) випромінювання, тому слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати, чи дійсно було вчинено діяння, відомості про яке підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та встановити будь-які ознаки такого діяння. Заявниця не вказує конкретні обставини об`єктивної сторони правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення було вчинене стосовно ОСОБА_3 , не визначено коло осіб, причетних до його скоєння). Слідчий суддя не може зобов`язати уповноважену особу вносити до реєстру будь-які відомості, навіть ті, які не містять ознак злочину або якщо заявник не повідомив, яке саме було вчинено кримінальне правопорушення. Так, використання електромагнітного випромінювання, мікрочипів, додатків до смартфонів, комп`ютерних ігр, тощо, очевидно не є кримінально караним діянням та не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до вимог ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчим суддею постановляється ухвала про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням того, що підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 , відсутні, вважаю необхідним у задоволенні скарги відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,214,303,306,307,309,393-395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ