ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1551/22 Номер провадження 11-сс/814/507/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника- адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 11 травня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та змінено запобіжний захід із тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 49 620 грн. на тримання під вартою без визначення розміру застави до 04 липня 2022 року включно підозрюваному:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Харків, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на час вчинення злочину працюючого на посаді оперуповноваженого 3 відділу УОС ГУНП в Харківській області, майору поліції, раніше не судимому,
Підозр.ється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111,ч.1 ст.263 КК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вказав що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 06.05.2022 року підозрюваному ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» на строк шістдесят днів , а саме до 04 липня 2022 року включно та визначено розмір застави - 49 620 грн. Після обрання слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, підозрюваному змінено раніше повідомлену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України та ч.1 ст. 263 КК України, у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання допомоги представнику іноземної державі у проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану та у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111,ч.1 ст.263 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 11 травня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою у зміні запобіжного заходу підозрюваному відмовити.

Свої вимоги апелянт мотивує, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення не є обгрунтованим, оскільки всупереч ст.277 КПК України не має обов`язкових елементів, таких як зміст підозри та правова кваліфікація, а саме:повідомлення про підозру (ч.2 ст. 111 КК України) виписане лише загальними фразами які грунтуються лише на протоколі допиту в якості свідка ОСОБА_10 , рапорту та листа працівників УСБУ Харківської області. В повідомленні про підозру відсутні будь-які відомості про змову між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на вчинення злочинних дій, передбачених за ч.2 ст.111 КК України, а в матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості про ОСОБА_11 та його причетності до роботи в ФСБ РФ.
Зазначає, шо слідчим не надано жодного доказу на підтвердження факту того, що ОСОБА_7 було направлено саме ОСОБА_11 фотодокументи будівлі Мерефянської ЗШ №6, будівлі сервісного центру МВС України, будівлі ГУНП в Харківській області, будівлі УСБУ України в Харківській області, будівлі Палацу Культури ГУНП в Харківській області, будівлі ТРЦ «Нікольський» , про які зазначено в підозрі ОСОБА_7 від 10.05.2022 і на підтвердження вищевказаного факту слідчий обмежився лише протоколом огляду речей, документів та комп`ютерних даних від 06.05.2022, не надавши будь-яких додатків до нього (фототаблиць з фото та відео файлами, тощо).
Стверджує, що вказані обставини свідчать про наявність обгрунтованих сумнівів щодо повідомленої ОСОБА_7 за ч.2 ст.111 КК України підозри.
Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки:одружений, має двох малолітніх дітей , має на утриманні батька- ОСОБА_12 , який є пенсіонером та інвалідом III групи, тому ризик , передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме -переховування від органів досудового слідства або суду , відсутній. А ризики, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, нічим не підтверджені та грунтуються на припущеннях, а прокурором не було доведено, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які передбачені ст.177 КПК України.

Повідомляє, що під час розгляду клопотання в районному суді захисник не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи , а розгляд відбувся за участі іншого адвоката, який не володів достатніми відомостями та документами по вказаному кримінальному провадженню, чим було обмежено права ОСОБА_13 на здійснення його захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 вивчивши матеріали провадження за клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 від 04.05.2022 за ч.2 ст.111, ч. 1 ст. 263 КК України.
04.05.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
10.05.2022 слідчим другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 за погодженням із процесуальним керівником у вказаному провадженні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри : вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 та ч.1 ст.263 КК України, у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання допомоги представнику іноземної держави у проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої у умовах воєнного стану та у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , призначено на посаду оперуповноваженого 3 відділу УОС ГУНП в Харківській області.
04.05.2022 року приблизно о 14.00 год. в ході огляду місця події - ділянки місцевості, розташованої на території блок-посту біля смт. Високий Харківського району Харківської області, оглянуто службовий автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 .
В ході огляду вказаного автомобіля, в багажному відділенні виявлено та вилучено: корпус гранати Ф-1 з маркуванням «386 56 84Т»; запал до гранати Ф-1 УЗРГМ-2 з маркуванням «149-78 УЗРГМ-2 583»; два корпуси від гранат РГН з маркуванням «254-15-90», два запали до ручних гранат з маркуванням «334-70-89», які відповідно до акту та довідки вибухотехнічної служби ГУНП в Харківській області - є бойовими припасами.
Таким чином, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання вказаних бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення громадської безпеки, в частині порушення встановлених законодавством України правил обороту бойових припасів, та бажаючи їх настання, незаконно зберігав їх у автомобілі «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 .
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 24.02.2022, більш точний час досудовим розслідування не встановлено, в телефонному режимі за номером мобільного телефону НОМЕР_2 ОСОБА_10 отримав від кадрового співробітника Управління Федеральної служби безпеки Російської Федерації по Белгородській області ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдання у проведенні розвідувально-підривної діяльності в інтересах спецслужб РФ щодо отримання розвідувальних даних щодо місць дислокації та переміщення підрозділів ЗСУ, місць тимчасової дислокації представників силових структур, блокпостів у м. Харкові та Харківській області, переміщення військової техніки.
Таким чином, починаючи з 24.02.2022 громадянин України ОСОБА_7 , будучи поліцейським, обіймаючи посаду оперуповноваженого 3 відділу УОС ГУНП в Харківській області, перебуваючи у місті Харкові та місті Мерефа Харківської району Харківської області, з особистих мотивів, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії РФ проти України та маючи можливість відмовитися, добровільно з метою становлення та зміцнення окупаційної влади РФ та недопущення контролю України на території Харківської області погодився активно співпрацювати з співробітником Управління Федеральної служби безпеки Російської Федерації по Белгородській області ОСОБА_11 , чим здійснив надання допомоги представнику іноземної державі у проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану.
Зокрема, відпрацьовуючи вищевказане завдання, спрямоване на отримання розвідувальних даних щодо місць дислокації та переміщення підрозділів ЗСУ, місць тимчасової дислокації представників силових структур, блокпостів у м. Харкові та Харківській області, переміщення військової техніки здійснив візуальну розвідку та фотографування вказаних об`єктів, а саме:
20.03.2022 о 10:46 та 10:48 будівлі Мерефянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;
20.03.2022 о 14:37 та 15:05, а також 01.04.2022 приблизно о 09:22 будівлі сервісного центру МВС України. розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ;
23.04.2022 о 10:32 будівлі ГУНП в Харківській області, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 ;
23.04.2022 о 10:36, 10:37 будівлі Управління СБ України в Харківській області, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 ;
23.04.2022 о 11:08 та 11:09 будівлі Палацу культури ГУНП в Харківській області, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 13;
23.04.2022 о 11:33 та 11:34 будівлі ТРЦ «Nikolsky», розташованої за адресою: АДРЕСА_7 .
В подальшому на виконання вказаного завдання у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 передавав вищевказану інформацію та фотографії через месенджер «Telegram» абоненту номеру НОМЕР_2 -кадровому співробітнику Управління Федеральної служби безпеки Російської Федерації по Белгородській області ОСОБА_11 .
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання допомоги представнику іноземної державі у проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 06.05.2022 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб до 04.07.2022 з визначенням застави у розмірі- 49 620 грн.
10.05.2022 слідчий Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_14 за погодженням прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 .
Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, змінив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 49 620 грн. на тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
З матеріалів провадження вбачається, що необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 учасниками провадження не оскаржується.
У свою чергу, розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст.111, ч.1 ст.263 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання допомоги представнику іноземної державі у проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану, особи підозрюваного.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом огляду речей, документів та комп`ютерних даних , даними протоколів допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та іншими матеріалами в іх сукупності.
При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні у матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111,ч.1 ст.263 КК України та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою без визначення розміру застави здатний забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, перевірив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею у судовому засіданні.
Колегія бере до уваги пояснення прокурора, надані в апеляційній інстанції про те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше працював експертом, потім в Управлінні з оперативного спостереження, що вказує на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя розглянувши клопотання про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України не визначив підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо вдосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 14 квітня 2022 року № 2201-IX передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи все вищезазначене та, врахувавши обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , сукупності даних про його особу, ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 , який підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків.

Колегія суддів враховує те, що підозрюваний, як зазначає захисник, має соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, проте наведені доводи не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження за клопотанням органу досудового розслідування про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 із тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 49 620 грн. на тримання під вартою без визначення розміру застави.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_7 , про що йдеться в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 11 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4