Справа № 442/6198/20
Провадження № 1-кс/442/997/2022
УХВАЛА
про часткове скасування арешту на майно

11 липня 2022 року місто Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду у місті Дрогобичі Львівської області по вул. Лесі Українки, буд. 32, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020 за № 0001256, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 від 08.10.2020 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.09.2020 за № 0001256, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на автомобіль марки ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 .

11.07.2022 від власника арештованого майна ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту на майно без його участі. Клопотання підтримує та просить суд його задовольнити.

11.07.2022 надійшла заява від прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про розгляд даного клопотання у його відсутності. Просить суд клопотання про скасування арешту майна задовольнити частково, а саме: передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_3 до моменту вирішення питання по суті у даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги положення ст. ст. 22, 26 вказаного Кодексу у частині того, що сторони (учасники) кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе вказану вище заяву власника арештованого майна, задовольнити, а розгляд клопотання про передачу майна, на котре накладено арешт, про зняття арешту з майна, проводити за його відсутності.

У зв`язку із неявкою прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , та власника арештованого майна ОСОБА_3 , на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою програмно-апаратного комплексу «АКОРД», не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено, 08.10.2020 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 постановлено ухвалу, у котрій накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , - з метою їх збереження як речових доказів та проведення експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020 за № 0001256, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, власником якого є ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заяви прокурора Дрогобицької окружної прокуратури у Львівській області ОСОБА_5 , вбачається, що прокурор не заперечує з приводу часткового скасування арешту на майно в частині передачі транспортного засобу ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, власником якого є ОСОБА_3 на відповідне йому зберігання до моменту вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 2, 9 ст. 100 КПК України речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Спеціальні положення про збереження речових доказів та вирішення питання про них одночасно з постановленням судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, базується на засаді безпосередності дослідження показань, речей і документів (стаття 23 КПК України), відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо.

Між тим, ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність.

У той же час, зважаючи на те, що зазначений вище автомобіль знаходиться на зберіганні в умовах, не цілком придатних для цього, є необхідність вжиття заходів щодо технічного обслуговування цього автомобіля та належних умов його зберігання для забезпечення збереження належних експлуатаційних властивостей та цілісності майна, на яке накладено арешт, враховуючи позицію слідчого щодо даного питання, слідчий суддя вважає за можливе змінити місце зберігання транспортного засобу ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску із передачею такого на відповідальне зберігання заявнику та власнику зазначеного автомобіля ОСОБА_3 , з наданням останньому дозволу на використання та з попередженням його про наслідки порушення умов відповідального зберігання, на яких майно буде передано.

При цьому слідчим суддею, серед іншого, взято до уваги ту обставину, що у даному кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії, що і не заперечується заявою прокурора щодо частково скасування арешту на майно та немає необхідності тримати зазначений транспортний засіб на майданчику тимчасового тримання, оскільки він перебуває там без ремонту та експлуатації, погіршується його загальний стан, що може призвести до значних матеріальних втрат для його власника.

За таких обставин клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки жодних перешкод для можливості передачі заявнику, як власнику, на відповідальне зберігання з наданням йому дозволу на використання транспортного засобу марки транспортного засобу ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши арешт на вказаний транспортний засіб в частині права на його відчуження, - за адресою його місця проживання, немає. Разом з тим, повне скасування арешту на вищезгадане майно можливе при закритті кримінального провадження, оскільки зазначений транспортний засіб може мати важливе значення для розкриття злочину у даному кримінальному провадженні. У такий спосіб будуть відновлені права власника на належне зберігання та експлуатацію належного йому транспортного засобу, хоча й з певними передбаченими чинним КПК України умовами та застереженнями.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 107, 173-174, 220, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020 за № 0001256, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити частково.

Частково скасувати арешт на автомобіль марки ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: скасувати заборону на користування вищезазначеним автомобілем, передавши зазначений транспортний засіб його законному власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання за місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши арешт на вказаний автомобіль в частині заборони права на його відчуження.

Попередити ОСОБА_3 про відповідальність, передбачену статтею 388 КК України, за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала слідчого судді про передачу майна, на котре накладено арешт, на відповідальне зберігання, під час досудового розслідування згідно положень ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Копію ухвали слідчого судді не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати прокурору Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , який не був присутнім у судовому засіданні під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошувався негайно після її постановлення.

Слідчий суддя
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області ОСОБА_1