Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/478/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому Кіровоградської області, кримінальне провадження № 0005367 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 червня 2022 року.

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, українець, громадянин України, працює у ФОП « ОСОБА_7 » вантажником, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
05.10.2015 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., -
визнаний винуватим та засуджений:

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 визначено остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-V111) зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.08.2015 по 11.12.2016 та з 13.04.2022 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалено строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 13 квітня 2022 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 982 гривень 56 копійок.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено:

за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України;
за розбійний напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством та погрозою застосування насильства небезпечного для життя й здоров`я осіб, які зазнали нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.
Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (стосовно яких судове рішення набрало законної сили), у вечірній час 22.08.2015 використовуючи належний ОСОБА_10 незареєстрований автомобіль ВАЗ 2107 під керуванням останнього, прибули в район Балки - приватного сектору м. Кіровограда.
В період часу між 01 та 02 годинами 23.08.2015, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , через відхилені ворота проникли на подвір`я та через незачинені двері - до приміщення будинку АДРЕСА_3 , який винаймали для проживання ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , а ОСОБА_6 залишився на вулиці, з метою стеження за навколишньою обстановкою і своєчасного попередження співучасників у разі виникнення перешкод у вчиненні крадіжки.
Перебуваючи у будинку, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , непомітно для ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які спали, викрали матеріальні цінності та документи належні ОСОБА_12 , як його майно на загальну суму 10776,16 грн., з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися не власний розсуд.
Також, 27.08.2015 близько 21 години, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прибули на АДРЕСА_4 , вдягнули на руки рукавички та панчохи, прикривши, таким чином, обличчя. ОСОБА_10 переліз через металевий паркан до домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , а далі - через відхилену кватирку - проник усередину будинку.
Відчинивши зсередини вхідні двері будинку та хвіртку, впустив спільників на подвір`я та в дім. Перебуваючи в будинку вони почали пошуки цінностей, однак приблизно о 21 год. 30 хв., почувши як до подвір`я під`їхав автомобіль та зрозумівши, що додому повернулися господарі, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прикривши обличчя панчохами сховались у дальній кімнаті будинку, чекаючи поки потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які ввійшли до свого будинку, упораються зі справами та заснуть.
Після 23 год. зрозумівши, що господарі будинку сплять, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за командою ОСОБА_6 , ввірвались до кімнат, де на ліжку відпочивали ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , накинули їм на обличчя простирадло, зв`язали скотчем руки, ноги та заклеїли рота та почали вимагати вказати місця зберігання грошових та інших цінностей.
Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 побоюючись настання таких наслідків від подальшого застосування до них насильства, вказали місця зберігання належних їм цінностей. В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заволоділи грошима та майном потерпілих на загальну суму 139282,50 грн. з місця вчинення злочину зникли.
В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичну кваліфікацію дій та доведеності його вини, просить змінити вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2022, в частині призначеного покарання, та пом`якшити покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що призначаючи покарання суд першої інстанції не врахував, що він раніше не судимий, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, позитивно характеризується, має захворювання, які в умовах позбавлення волі можуть призвести до погіршення стану його здоров`я. Також, вказує, що він у лавах тероборони приймав активну участь у захисті м. Боярки Київської області.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_9 в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок місцевого суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінальних проваджень передбачених КПК України.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, окрім визнання ним винуватості, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які досліджені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України і в апеляційній скарзі не заперечуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України сторонами кримінального провадження не оспорюється.

При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_6 , щодо призначення судом першої інстанції занадто суворого покарання, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Положеннями ч. 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України, в межах санкції ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України,за якими його засуджено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував тяжкість вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким та особливо тяжким злочином.

Згідно роз`яснень п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин.
Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд правильно визнав щире каяття та повне визнання вини.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд врахував, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, осудний. З 17.12.2014 знаходиться на обліку КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу лікування (DS: Психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності з 1998 р., на даний час під клінічним наглядом на замісному підтримуючому режимі), у КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» на обліку не перебуває, раніше судимий.
Врахувавши тяжкість вчиненого, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому та повністю визнав вину, раніше судимий на шлях виправлення не став, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише у умовах ізоляції його від суспільства та правильно призначив покарання в межах санкцій, встановлених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям, яке відповідає меті покарання, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстави до застосування ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 - відсутні.
Будь-яких інших доводів, щодо незаконності вироку суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування або зміни вироку суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 червня 2022 року, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 червня 2022 року, стосовно ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4