Справа № 357/2090/22
У Х В А Л А

31 березня 2022 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженні за № 0000636, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за № від 14.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт тимчасово вилученого в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , майна а саме: електронні ваги сірого кольору, без маркувальних позначень, які поміщено до поліетиленового спецпакету № 274741 із забороною його відчуження.
В обгрунтування клопотання зазначає, що до Білоцерківського РУП ГУ ГП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 13.03.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно зберігає наркотичний засіб (канабіс) з метою збуту.

13.03.2022 при проведенні огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено електронні ваги сірого кольору без маркувальних позначень, які поміщено до поліетиленового спецпакету № 274741.

Вилучене майно постановою слідчого визнано речовим доказом у справі.

З метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки у разі не накладення арешту на вилучене майно, воно відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України буде повернуто власнику ОСОБА_4 , який може його відчужити, перешкоджати проведенню експертизи.

Одночасно прокурор надіслав до суду клопотання, у якому зазначає про те, що клопотання про накладення арешту на вилучене 13.03.2022 майно вперше було подано слідчим до суду не на наступний робочий день (14.03.2022) а 15.03.2022, тобто з пропущенням строків визначних ч. 5 ст. 171 КПК України. Порушення вказаних строків було зумовлено розпочатою 24.02.3022 військовою агресією з боку Російської Федерації проти України та бойовими діями на території м. Києва та Київської області, тому просить на підставі ч. 1 ст. 117 КПК України поновити пропущений з поважної причини процесуальний строк подачі до суду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в судове засідання не з`явився, натомість надіслав до суду заяву, якою клопотання підтримав та просить проводити його розгляд у її відсутності.
В судове засідання володілець вилученого майна ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, до суду не з`явився.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, які додані до клопотання приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що до теперішнього часу жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході огляду місця події 01.02.2022 є майном особи, яка не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, тобто є третьою особою, а тому з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді повинен звертатися прокурор.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бут негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Майно на яке прокурор просить накласти арешт вилучено 13.03.2022 (неділя), а клопотання про накладення арешту було подано 15.03.2022 (вівторок), тобто поза межами строку визначеного процесуального строку.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2022 клопотання слідчого повернуто прокурору для усунення недоліків, перелічених в мотивувальній частині цієї ухвали, в строк сімдесят дві години з моменту отримання ухвали. У межах встановленого суддею строку для усунення недоліків, прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 21.03.2022 надіслав до суду клопотання про арешт майна. Отже, ці вимоги закону прокурором були дотриманні.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Оцінивши наведені прокурором у клопотанні причини пропуску строку, слідчий суддя дійшов висновку, що такі причини пропуску строку для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, є поважними, тому можливо поновити цей строк.

У відповідності до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, або ж набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, або є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.

За викладеного, вилучене під час огляду місця події майно вважається тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000636 від 14.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.03.2022 слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області у присутності понятих проведено огляд місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено електронні ваги сірого кольору без маркувальних позначень, які поміщено до поліетиленового спецпакету № 274741.
Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 14.03.2022 тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Отже у слідчого судді наявні всі підстави вважати, що майно, вилучене під час огляду місця події відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту.

Згідно зі ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей і грошей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володіння яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливість володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, між іншим, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Так, з наведеного вбачається, що вилучене в ході огляду місця події майно підлягає арешту з забороною відчуження з метою збереження речових доказів для подальшого проведення слідчий дій з вказаним майном.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 98, п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, клопотання прокурора клопотання підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Поновити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 пропущений строк на звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000636, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України про накладання арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на майно тимчасово вилучене 13.03.2022 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження ним, а саме: електронні ваги сірого кольору без маркувальних позначень, які поміщено до поліетиленового спецпакету № 274741, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_5