Єдиний унікальний номер 317/668/22
Провадження № 1-кп/317/167/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 25.03.2022 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 406, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 25.03.2022 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 406, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливістю застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор просив урахувати:

наявність доказів вчинення ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення;

покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним;

вік та стан здоров`я ОСОБА_4 .

Також прокурор просив урахувати те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти клопотання прокурора. Зазначив, що ризики є необґрунтованими. Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується лише тяжкістю покарання. ОСОБА_4 не може залишити територію України, перейти на окуповану територію. Він має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має дитину, до військової служби був працевлаштований. Підстав вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення немає. Домашній арешт, на переконання захисника, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримавши позицію захисника.

Вислухавши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2022 під час досудового розслідування ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наразі строк тримання під вартою закінчується, а кримінальне провадження ще не розглянуто, не досліджені речові докази, не допитано обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

На переконання суду на теперішній час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого насильницького злочину замаху на вбивство військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану. Він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, є учасником АТО, одружений, має малолітню дитину на утриманні. За місцем проживання та роботи він характеризується позитивно.

Наслідки події та ступінь тяжкості можливого покарання (безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі) можуть спонукати обвинуваченого до вчинення дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, суд вважає недоведеними ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наведені у клопотанні щодо даних ризиків доводи є необґрунтованими. Наразі усі свідки вже допитані у судовому засіданні, що виключає ризик впливу на них.

Констатація недоведеності даних ризиків на теперішній час не впливає на остаточне рішення суду щодо необхідності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Отже, суд приходить до висновку, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявних відомостей про його особу, обставин вчинення злочинів у яких він обвинувачується, у повній мірі нівелює наявний ризик. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, у достатній мірі не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та не нівелює існуючий ризик.

За вказаних обставин немає підстав змінювати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як про це просили обвинувачений та його захисник.

Керуючись ст.ст. 177, 183 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів включно до 22 жовтня 2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятора за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1