Справа №760/4956/22 1-кс/760/1648/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (доручення від 28.04.2022р. № 026-0002204 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві для здійснення захисту особи, свідоцтво № 5201 від 29.08.2012р. про право на заняття адвокатською діяльністю), підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , погоджене начальником відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання публічного обвинувачення у територіальних підрозділах управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Усть-Ілімськ, Іркутської області, РФ, громадянин Російської Федерації, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, військовослужбовець ЗС Російської Федерації, в/ч НОМЕР_1 , командир зенітно-ракетного відділення НОМЕР_2 танкового полку НОМЕР_3 гвардійської танкової ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000028 від 28.02.2022р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000028 від 28.02.2022р., яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний доставлений під вартою до суду.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, в ході досудового розслідування встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 маючи досвід військової служби в порушення Конституції та законів України, 28 лютого 2022 року вчинив злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Так, 24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

Надалі Збройними Силами РФ, що діяли за наказом керівництва РФ та ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах та складах ЗС України, а також підрозділам ЗС та інших військових формувань після чого РФ скоєно вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У зв`язку з чим Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У свою чергу, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022р. ОСОБА_6 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, в тому числі військовослужбовцями «13 гвардейский танковый Шепетовский Краснознамённый, орденов Суворова и Кутузова полк» військової частини НОМЕР_1 та керівним складом ЗС РФ, з АДРЕСА_3 в напрямку російсько-українського кордону 24.02.2022 приблизно об 09 годині ранку перетнув державний кордон України в Сумській області.

Після того, як військова колона з військовослужбовцями РФ, у тому числі із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 на виконання наказу невстановлених командирів ЗС РФ перетнула державний кордон України, остання упродовж 24-26.02.2022 продовжила рух територією України. Під час слідування по маршруту в Сумській області військовослужбовці ЗС РФ неодноразово потрапляли під обстріли військовослужбовців Збройних Сил України, які виконували свій обов`язок, передбачений ст. 65 Конституції України по захисту незалежності та територіальної цілісності України.

У зв`язку із цими обстрілами невстановленим керівництвом ЗС РФ 27-28 лютого 2022 року у невстановлений час прийнято рішення про формування колони ЗС РФ із п`яти одиниць техніки, а саме: БМП, медичний КАМАЗ, два бензовози та ще одна БМП з особовим складом з метою евакуації поранених військовослужбовців ЗС РФ до Російської Федерації. До складу вказаної колони із військовослужбовців ЗС РФ, серед інших увійшли військовослужбовці ЗС РФ, а саме військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 .

Приблизно о 08 годині ранку 28.02.2022р. з невстановленого досудовим розслідуванням місця неподалік села Комиші, що в Охтирському районі Сумської області вищевказана колона ЗС РФ вирушила у бік державного кордону України з Російською Федерацією, проїхавши через село Комиші та надалі продовжуючи рух в напрямку смт. Чупахівка Охтирського району Сумської області.

Зазначена колона з 5 одиниць військової техніки ЗС РФ та особовим складом, перебуваючи в смт Чупахівка рухалась вулицею Леніна після чого через міст річки Ташань виїхали на вул. Лебединську та продовжили рух в напрямку села Грінченкове Охтирського району Сумської області. Однак близько села Грінченкове, вказану колону було розбито Збройними Силами України за результатом чого БМП та Камаз із пораненими було знищено. Після закінчення цього обстрілу, військовослужбовці РФ перегрупувались, завантажили поранених до БМП, що лишився та розвернувшись поїхали у бік смт Чупахівка. Крім того, близько 15 військовослужбовців ЗС РФ, що лишилися без транспортних засобів для пересування розділилися на декілька груп, до однієї з яких увійшли 5 військовослужбовців ЗС РФ, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 .

Приблизно о 10 год. 50 хв. на автодорозі між смт Чупахівка та селом Грінченково, вказаними військовослужбовцями був помічений автомобіль сірого кольору марки Фольксваген «Пассат» д.н.з. НОМЕР_4 (кузов універсал), яким керував ОСОБА_13 та рухався їм назустріч зі сторони села Довжик в напрямку села Грінченкове.

У подальшому, коли автомобіль Фольксваген «Пассат» д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_13 порівнявся з військовослужбовцями ЗС РФ, останні, діючи з метою заволодіння цим автомобілем, здійснили ряд пострілів зі своєї автоматичної зброї у бік вказаного автомобіля, в результаті чого пошкодили у ньому кузов, лобове скло та переднє ліве колесо. При цьому, ОСОБА_13 зупинився, швидко перебрався на переднє праве сидіння, відкрив праві передні двері та, з метою збереження власного життя і здоров`я, покинув свій автомобіль, сховавшись на узбіччя з правої сторони дороги.

Після закінчення обстрілу автомобіля Фольксваген «Пассат» д.н.з. НОМЕР_4 , п`ять військовослужбовців РФ, разом зі своєю зброєю, а саме автоматами Калашникова, сіли в нього та розмістилися у наступній послідовності: за кермом знаходився ОСОБА_8 , праворуч від нього ОСОБА_11 , за водієм (позаду) сів ОСОБА_6 , а праворуч від нього (за ОСОБА_11 ) - ОСОБА_9 , у багажнику, кришка якого була піднята, розмістився ОСОБА_10 .

У подальшому, ОСОБА_8 розвернувся на цьому автомобілі та почав рух в напрямку смт Чупахівка Охтирського району Сумської області разом із іншими чотирма військовослужбовцями РФ.

Рухаючись на цьому автомобілі по вулиці Лебединській смт Чупахівка у напрямку річки Ташань, зазначені військовослужбовці ЗС РФ біля будинку № 52 на тротуарі побачили цивільну особу громадянина України ОСОБА_14 , який не створюючи жодної небезпеки військовослужбовцям РФ, будучи одягнутий в цивільний одяг, повертався до себе додому ( АДРЕСА_4 ), розмовляючи при цьому по мобільному телефону.

Хибно вважаючи, що ОСОБА_14 має намір повідомити про їх місцезнаходження військовослужбовцям ЗС України, ОСОБА_11 надав вказівку ОСОБА_6 вбити вказану цивільну особу.

Виконуючи злочинну вказівку ОСОБА_11 , військовослужбовець РФ ОСОБА_6 , перебуваючи на задньому лівому сидінні автомобіля Фольксваген «Пассат» д.н.з. НОМЕР_4 сірого кольору, який продовжував свій рух і порівнявся з потерпілим, близько 10 год 55 хвилин цього ж дня (28.02.2022) через відкрите заднє вікно автомобіля здійснив декілька (3-4) прицільних пострілів зі своєї автоматичної зброї автомата Калашникова калібру 5,45 мм у ОСОБА_14 , внаслідок чого останній зазнав тілесних ушкоджень не сумісних з життям та помер.

Після цього ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 продовжили рух на автомобілі Фольксваген «Пассат» в напрямку мосту через річку Ташань, рухаючись через який, зустріли автомобіль «ВАЗ 2109» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням громадянина України ОСОБА_15 , який рухався їм назустріч.

У подальшому ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , погрожуючи ОСОБА_15 застосуванням своєї автоматичної зброї близько 11.00 годин заволоділи автомобілем «ВАЗ 2109» та продовжили на ньому рух в сторону села Перелуг Охтирського району Сумської області.

Проїжджаючи через місток, який знаходиться перед в`їздом у село Перелуг, ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 попали в засідку, організовану місцевими мешканцями, що були озброєні гладкоствольними рушницями, за результатами бою з якими ОСОБА_11 було вбито, а ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 змушені були втікати в напрямку свиноферми, що розташована на південно-західній околиці села Оленинське, де вони ховалися до ранку 01.03.2022, а потім вирушили в напрямку села Комиші.

У подальшому ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , дійшовши до села Комиші Охтирського району Сумської області 01.03.2022 близько 9 години ранку здалися місцевим мешканцям та у подальшому були доставлені до Охтирського ГУНП в Сумській області.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились у іншому порушенні законів та звичаїв війни, передбаченому п. 2 ст. 51, підпункту «а» п. 3 ст. 85 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що застосовується до захисту жертв міжнародних конфліктів від 08.06.1977, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, поєднаними з умисним вбивством, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 438 КК України.

29.04.2022р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 438 КК України у іншому порушенні законів та звичаїв війни, передбаченому п. 2 ст. 51, підпункту «а» п. 3 ст. 85 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що застосовується до захисту жертв міжнародних конфліктів від 08.06.1977р., згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, поєднаними з умисним вбивством.

У клопотанні слідчим, за погодженням прокурором, постановлено питання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічного позбавлення волі, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України у іншому порушенні законів та звичаїв війни, передбаченому п. 2 ст. 51, підпункту «а» п. 3 ст. 85 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що застосовується до захисту жертв міжнародних конфліктів від 08.06.1977р., згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, поєднаними з умисним вбивством.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки частина із них є його знайомими, з якими він безпосередньо вчиняв інкримінований йому злочин, тому може здійснювати на них вплив, з метою зміни ними показань.

Разом з тим, прокурором не доведено та не надано обґрунтованих доказів слідчому судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 перешкоджав кримінальному провадженню.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, його майновий та сімейний стан (не одружений, військовослужбовець ЗС Російської Федерації, в/ч НОМЕР_1 , командир зенітно-ракетного відділення НОМЕР_2 танкового полку НОМЕР_6 -ої гвардійської танкової Кантемирівської ордена АДРЕСА_5 ), обставини вчиненого ним кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а також ту обставину, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 438 КК України, який він вчинив під час дії воєнного стану в Україні, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, до нього застосовується лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.

Слідчий суддя, враховуючи обставини вчиненого ОСОБА_6 під час дії воєнного стану в Україні кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, поєднаного з умисним вбивством потерпілого, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 29 квітня 2022 року 17.50год.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 17.50год. 27 червня 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Офіс Генерального прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1