Провадження № 1-кс/344/3913/22
У Х В А Л А
30 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що 28 серпня 2022 року приблизно о 19:10 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався автодорогою сполученням «Івано-Франківськ Надвірна». Проїжджаючи у напрямку м. Івано-Франківськ, між населеними пунктами с. Цуцилів та с. Назавизів Надвірнянського району, Івано-Франківської, ОСОБА_4 виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із маршрутним автобусом марки Богдан 09212, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП водій автомобіля марки Peugeot Partner ОСОБА_4 помер на місці події, пасажири автобуса марки Богдан 09212 отримали різного ступеня тілесні ушкодження та доставлені до КНП «Надвірнянська ЦРЛ». За фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 29.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 29 серпня 2022 року під час проведення огляду місця події оглянуто і вилучено автобус марки Богдан 09212, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль марки Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_1 . Обидва транспортні засоби внаслідок зіткнення отримали значні механічні пошкодження. У кримінальному провадженні вилучені транспортні засоби визнані речовим доказом, винесено постанови про призначення інженерно-транспортних експертиз технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічного дослідження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

28.08.2022 проведено огляд місця події, про що складено відповідний протокол.

Постановою від 29.08.2022 автобус марки ,,Богдан 09212, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль марки Peugeot Partner, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовими доказами.

Постановою від 29.08.2022 призначено інженерно-транспортну експертизу щодо автобуса марки ,,Богдан 09212, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за експертною спеціальністю 10.2 ,,Дослідження технічного стану транспортного засобу.

Постановою від 29.08.2022 призначено інженерно-транспортну експертизу щодо автомобіля марки Peugeot Partner, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за експертною спеціальністю 10.2 ,,Дослідження технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Прокурором доведена необхідність накладення арешту на вказані в клопотанні транспортні засоби.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
клопотання задовольнити.

Накласти арешт з забороною на користування та розпоряджання автобусом марки Богдан 09212, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , та накласти арешт із забороною на користування та розпоряджання автомобілем марки Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у користуванні в ОСОБА_4 , до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1