Номер провадження: 11-кп/813/253/22
Справа № 509/1826/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000190 від 31.03.2015 року, стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Михайлівка, Саратського району, Одеської області; не працюючого; одруженого; з неповною середньою освітою; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2010 року за ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ст. 70 КК України;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 189, ст. 348, ч.2 ст. 353 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця с. Михайлівка, Саратського району, Одеської області; не працюючого; не одруженого; з неповною середньою освітою; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 10.06.2010 року за ч.2 ст. 186 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 342, ст. 395 КК України;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; уродженця смт. Сарата, Саратського району, Одеської області; не працюючого; одруженого; з неповною середньою освітою; який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України, -
встановив:

оскарженим вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнаний невинуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України (потерпілий ОСОБА_13 ) та виправданий.

ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 189, ст. 348, ч.2 ст. 353 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст. 146 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147 КК України у виді 14 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 153 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.3 ст. 187 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 189 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ст. 348 КК України у виді 13 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 353 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_8 покарання приєднано частково, невідбуте покарання, призначене йому за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2010 року у вигляді 2 років 2 місяців 17 днів позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді 14 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишено без змін.

Строк відбування покарання відраховано з моменту оголошення вироку, а саме з 10.07.2020 року.

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 05.10.2015 року до дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто зі ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1718 гривень 64 копійки.

Звільнено ОСОБА_8 від судових витрат, пов`язаних із залученням експерта у сумі 5099 гривень 04 копійки за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

ОСОБА_9 визнаний винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 342, ст. 395 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 146 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 28 та ч.2 ст. 147 КК України у виді 14 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 153 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 187 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 189 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 342 КК України у виді 2 років позбавлення волі та звільнено його від покарання та його відбування в зв`язку із закінченням строків давності.

- за ст. 395 КК України у вигляді 6 місяців арешту та звільнено його від покарання та його відбування в зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 залишено без змін.

Строк відбування покарання відраховано з моменту оголошення вироку, а саме з 10.07.2020 року.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 05.10.2015 року до дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто зі ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 245 гривень 52 копійки.

ОСОБА_12 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 146 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 28 та ч.2 ст. 147 КК України у виді 13 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 153 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 189 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_12 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_12 залишено без змін.

Строк відбування покарання відраховано з моменту оголошення вироку, а саме з 10.07.2020 року.

Зараховано ОСОБА_12 у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 05.10.2015 року до дня набрання вироком законної сили.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_11 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, та вважає вказаний вирок таким, що підлягає зміні з огляду на: невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, на вирок зазначаючи про невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 та ч.2 ст.189 КК України, за епізодом щодо потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України, обвинувачений вважає вирок незаконним в частині правової кваліфікації його дій за ч.2 ст.28 та ч.2 ст.147 КК України та призначення йому покарання, у зв`язку з чим вирок в цій частині підлягає зміні.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок не оскаржений, в тому числі він не був оскаржений прокурором.

30.09.2022 року, обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_11 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , в судовому засіданні апеляційного суду, заявили про відмову від апеляційних скарг та просили закрити апеляційне провадження.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав свого захисника ОСОБА_11 та зазначив, що не заперечує проти відмови захисника від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження.

Прокурор ОСОБА_7 не заперечувала про задоволення клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 про відмову від апеляційних скарг та закриття апеляційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового розгляду, вивчивши доводи клопотання захисника про відмову від апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 403 КПК, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи наведені вище обставини, відсутність апеляційних скарг потерпілих та прокурора щодо погіршення становища обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , враховуючи відмову обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_11 від своїх апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що провадження за вказаними апеляційними скаргами підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 403, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , від апеляційних скарг на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000190 від 31.03.2015 року, та закрити апеляційне провадження, у зв`язку з відмовою від апеляційних скарг.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3