Справа № 761/9886/22
Провадження № 1-кс/761/5625/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши заяву підозрюваного ОСОБА_5 про відвід прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні №0000858 від 28.03.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява підозрюваного ОСОБА_5 , в якій останній просив відвести прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні №0000858 від 28.03.2022.

В обґрунтування поданої заяви підозрюваний ОСОБА_5 в своїй заяві, а в подальшому і його захисник під час судового розгляду зазначили, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000858 від 28.03.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 29.03.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Крім того 17.06.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 1 ст. 122 КК України.

В своїй заяві підозрюваний зазначає, що слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_6 , умисно, на думку підозрюваного, не видають підозрюваному направлення на СМЕ. Крім того, підозрюваний звертає увагу на те, що слідчий та прокурор систематично не розглядають клопотання підозрюваного та захисника. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 вказує, що слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_6 в поза процесуальний спосіб вимагали від нього, щоб він визнав свою провину, а також примушували відмовитися від свого захисника адвоката ОСОБА_4 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою заяву підтримав з мотивів викладених у ній, просив задовольнити. Звертав увагу суду, що прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_7 підбурювали його надати неправдиві показання, які вигідні слідству, вважає, що розслідування здійснюється з явно обвинувальним ухилом.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав, вказував, що його клопотання прокурором ОСОБА_6 та слідчим ОСОБА_7 систематично не розглядаються, на підозрюваного такі особи вчиняють тиск. Крім того, в судовому засіданні просив долучити диск з аудіо записом розмови підозрюваного з прокурором ОСОБА_6 та слідчим ОСОБА_7 , яка відбулась 05 травня 2022 року, на якій, за словами адвоката, зафіксовано як прокурор і слідчий вчиняють тиск на підозрюваного. Вважає що дії прокурора ОСОБА_6 мають ознаки зловживання владою та зауважив, що щодо вказаних прокурора та слідчого у зв`язку із наведеним було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні надав письмові заперечення на заяву підозрюваного про відвід. Вказав, що жодного тиску на підозрюваного не вчинялось. Підтвердив, що в кримінальному провадженні було змінено підозру. Стверджував, що підозрюваний вводить суд в оману. На запитання щодо наявності факту розмови між ним та підозрюваним ОСОБА_5 за участі слідчого ОСОБА_7 , аудіозапис якої надано суду, зазначив, що пояснити нічого не може, вважає такий аудіозапис недопустимим доказом, а чи мала місце така розмова він пригадати не може.

В своїх письмових запереченнях прокурор вказує, що його не було призначено старшим групи прокурорів, жодних доказів на підтвердження факту упередженості прокурора не надано. Звертає увагу, що ним не приймались процесуальні рішення ні щодо притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності, ні щодо обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи щодо повідомлення ОСОБА_5 про підозру.

Слідчий ОСОБА_7 в судові засідання на неодноразові виклики не прибув, заяв або клопотань не направляв. За таких обставин неявка слідчого ОСОБА_7 не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву про відвід із долученими до нього матеріалами, заслухавши думку учасників провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви виходячи з наступного.

Шевченківським УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000858 від 28.03.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 29.03.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

17.06.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 1 ст. 122 КК України.

Вичерпний перелік підстав для відводу прокурора, слідчого, дізнавача наведений у ст. 77 КПК України, згідно з якою прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Положеннями ст.80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, окрім того частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Підозрюваний мотивує заяву про відвід зокрема грубим порушенням прокурором вимог ст.ст. 110, 220, КПК України, ст. 49 КК України, а також незабезпеченням прокурором реалізації положень ст.2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Підозрюваний та його захисник зауважують, що прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та слідчим Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 здійснюється досудове слідство з очевидно обвинувальним ухилом, крім того стверджують що дії прокурора і слідчого обґрунтовано сприймаються підозрюваним як поза процесуальний тиск на останнього.

Положеннями статті 77 КПК України визначені підстави для відводу прокурора, слідчого, дізнавача. Так, пунктом 3 ч.1 ст.77 КПК України, визначено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Як вбачається із формулювань ст.77 КПК України, інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості прокурора, мають бути обумовлені конкретними фактами.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, а тому при вирішенні питання про наявність підстав для відводу прокурора та слідчого, доцільним буде звернутись до інших джерел права, які визнані в Україні, а саме практики Європейського суду з прав людини. ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, згідно правових позицій, висловлених у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. При цьому така інституція як «Суд» в розумінні практики ЄСПЛ має відноситься не тільки саме до суду, а і до інших державних органів в тому числі і прокуратури.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи у провадженні, тобто чи виявляє ця особа упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечувала особа відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності. Особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного учасника кримінального провадження, позиція особи, яка це стверджує, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як встановлено в ході судового розгляду, 20 червня 2022 року ОСОБА_5 звернувся до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та слідчим Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , заступником керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст. 127, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 364 КК України.

Отже, фактор існування заяви про вчинення кримінальних правопорушень, предметом розслідування у якому є можливе катування підозрюваного, зловживання владою або службовим становищем, перевищення влади та службових повноважень прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та слідчим Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , може виступати чинником непрямого впливу на прокурора та слідчого, що допускає виникнення у заявника сумнівів щодо неупередженості останніх.

Крім того, підозрюваним ОСОБА_5 17 червня 2022 року подано дисциплінарну скаргу проти прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 .

Також в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 стверджував, що прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_7 підбурювали його надати неправдиві показання, які вигідні слідству, а тому він переконаний, що розслідування здійснюється з явно обвинувальним ухилом.

Відповідно до частини 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначені обставини вимагають від суду створити такі умови, які б гарантували відсутність в учасників кримінального провадження сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості слідчого, який здійснює досудове розслідування.

За наведених обставин вбачається, що сумніви сторони захисту в неупередженості прокурора та слідчого не є вочевидь необґрунтованими.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

Разом з цим, слідчий суддя нагадує, що інститут відводу у кримінальному провадженні закріплений в главі 3 КПК України містить чітку правову конструкцію «існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості». Тобто системний аналіз положень чинного законодавства у сукупності з послідовною практикою ЄСПЛ приводить до висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт упередженості з боку слідчого, прокурора, судді достатньою підставою є навіть «обґрунтовані сумніви» у наявності такої упередженості.

Так, прокурором надано заперечення на доводи сторони захисту, водночас на думку слідчого судді, з урахуванням усіх обставин даного конкретного кримінального провадження, тверджень підозрюваного і доказів наданих захисником у їх сукупності такі заперечення не можуть бути визнані достатніми, аби сумніви сторони захисту вважались завідомо безпідставними чи необґрунтованими.

При цьому слідчий суддя не визнає наявність упередженості прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 чи слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 як доведений факт, водночас приходить до думки, що з врахуванням вищевикладеного сумніви сторони захисту можуть бути визнані «розумними» в очах стороннього незацікавленого спостерігача що само по собі вже є підставою для задоволення заяви про відвід.

На підставі наведеного, з метою уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості прокурора у даному кримінальному провадженні під час здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, чи слідчого під час здійснення слідства у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що заявлений прокурору Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та слідчому Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 80-81, 83 ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Заяву підозрюваного ОСОБА_5 про відвід прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні №0000858 від 28.03.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, задовольнити.

Відвести від участі у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000858 від 28.03.2022, прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 .

Копію ухвали направити керівнику Шевченківської окружної прокуратури м. Києва та начальникуСВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києвідля призначення інших прокурора та слідчого у кримінальному провадженні за №0000858 від 28.03.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 24 червня 2022 року о 10 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1