ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3046/22 Справа № 323/1438/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
за фактом вчинення суспільно-небезпечних діянь, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:
в режимі відеоконференції:
захисника ОСОБА_6
особи, стосовно якої
вирішується питання про застосування
примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року клопотання прокурора задоволено та продовжено стосовно ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку до 23 жовтня 2022 року включно.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які йому відомі, а також, враховуючи наявне у нього психічне захворювання, вчините інше кримінальне правопорушення.
Крім того, судом враховано також й висновки судової-психіатричної експертизи №32 від 16.06.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_7 у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, що вказує на те, що запобіжного заходу у вигляді передання на піклування опікунам, близьких родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом не буде достатньо для запобігання встановлених судом ризиків.
Короткий зміст вимог клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка їх подала.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник посилається на поважність причин пропуску такого строку, оскільки розгляд клопотання прокурора відбувався у його відсутність, без належного повідомлення, а копію оскарженої ухвали ним отримано лише 12 вересня 2022 року засобами електронної пошти.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд клопотання прокурора в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції грубо порушив право на захист ОСОБА_7 , оскільки розгляд клопотання прокурора відбувався у відсутність захисника за договором, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, останньому безпідставно призначено безоплатного захисника, який об`єктивно не зміг здійснювати ефективний захист.
Крім того, вказує, що всі заявлені прокурором ризики не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_7 фактично третій рік позбавлений волі, а того факту, що саме він скоїв інкриміновані суспільно-небезпечні діяння, ще не доведено.
Також зазначає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України взагалі не існує, оскільки потерпілі та свідки, про яких йде мова в клопотанні, перебувають на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі.
Посилається й на те, що судом безпідставно враховано тяжкість покарання, яка начебто загрожує ОСОБА_7 , оскільки він є неосудною особою та до нього не може бути застосоване покарання.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу захисника та клопотання про поновлення строку і з підстав, викладених у них просили їх задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Інші учасники апеляційного перегляду про час та дату апеляційного провадження повідомлені належним чином, клопотань про їх особисту участь до суду не надходило, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд здійснює розгляд без їх участі.
Мотиви апеляційного суду.
Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з того, що захисник ОСОБА_6 не приймав особистої участі при розгляді клопотання прокурора та не був заздалегідь повідомленим про дату та час такого розгляду, що, на переконання апеляційного суду є поважними причинами пропуску такого строку та підставою для його поновлення.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні Гуляйпільського районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження № 0000046 за фактом вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 125 КК України.
Судом першої інстанції в судовому засіданні було розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331, 508 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку дії такого запобіжного заходу є можливим.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Суд, розглянувши клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та ризику впливу на свідків та потерпілих.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив факт того, що обставини, які стали підставою для застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, на даний час не змінилися, ризики, які були встановлено під час обрання цього запобіжного заходу і під час вирішення питання про продовження його дії, не зменшились, а саме: ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, оскільки останньому відомо їх місце проживання та вони наразі не допитані в судовому засіданні, або, враховуючи його психічний стан, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому ОСОБА_7 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів.
Отже, приймаючи рішення про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу ОСОБА_7 , при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах заявленого клопотання та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та неприйнятними з огляду на таке.
Апеляційний суд не може погодитись з тим, що судом першої інстанції було порушено право на захист ОСОБА_7 , оскільки в судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу приймала участь захисник ОСОБА_9 , як адвокат залучений судом для проведення окремої процесуальної дії, від якого ОСОБА_7 не відмовлявся та не заявляв суду про неефективність захисту даним адвокат, а тому такі доводи є неприйнятними.
Посилання захисника на тривалість розгляду кримінального провадження хоча і враховується апеляційним судом, проте, з огляду на введення в України правового режиму воєнного стану, об`єктивної неможливості закінчення розгляду кримінального провадження та незначної кількості процесуальних дій для ухвалення остаточного рішення, колегія суддів вважає, що загальний строк застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не є надмірним.
Позиція захисту в тій частині, що ОСОБА_7 не має змоги здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих, оскільки останні перебувають на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі є неприйнятними, оскільки ОСОБА_7 також має об`єктивну можливість виїхати на зазначену територію, з огляду на його зареєстроване місце проживання.
Колегія суддів враховує доводи апеляційної скарги захисника щодо тієї обставини, що судом першої інстанції безпідставно враховано тяжкість можливого покарання ОСОБА_7 , проте, ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, які інкриміновані останньому та його поточний психічний стан є тими обставинами, які у сукупності з ризиками, враховуються судом при вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 508 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_7 за фактом вчинення суспільно-небезпечних діянь, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 125 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4