печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора відділу офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 00000249 від 17.02.2021, яка полягає неповерненні тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В :
08.11.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора відділу офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 00000249 від 17.02.2021, яка полягає неповерненні тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000249 від 17.02.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
07.09.2021 року слідчий СГ ГСУ НП України ОСОБА_5 вилучив належний ОСОБА_3 автомобіль BMW 5201, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вона використовую для провадження підприємницької діяльності і який не має відношення до кримінального провадження.
ОСОБА_3 зазначила, що придбала автомобіль у серпні 2021 року і користувалась ним сама, тому вказаний автомобіль не може мати ніякого відношення до кримінального провадження про кримінальні правопорушення, вчинені до придбання автомобіля, тим більше до перевезення наркотичних засобів.
Автомобіль вилучено слідчим з двору належного ОСОБА_3 домоволодіння.
ОСОБА_3 звернулася до прокурора відділу офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 із заявою, в якій просила повернути належний їй автомобіль BMW 5201, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Станом на момент звернення зі скаргою до суду відповіді ОСОБА_3 не надано і майно власнику не повернуто.
Особа, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у скарзі.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаної скарги, просив відмовити, оскільки вищевказаний транспортний засіб підпадає під застосування спеціальної конфіскації.
Вивчивши скаргу, заслухавши позицію особи, яка звернулась зі скаргою, заперечення прокурора, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
Судовим розглядом встановлено, що застосування спеціальної конфіскації
Стаття 167 КПК України, встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У зв`язку із здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, в період з 15:10 до 15:47, 07.05.2021 слідчим групи слідчих проведено обшук у порядку ст. 234 КПК України.
При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.
Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.
Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Проте, стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно під час обшуку має відношення до кримінального провадження.
Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 07.05.2021, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, накладено у передбаченому законом порядку не було.
Разом з цим, стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_3 , яка не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 00000249 від 17.02.2021 не надано, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу.
Відтак, скарга ОСОБА_3 в частині вимог щодо визнання незаконною бездіяльність прокурора відділу офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , яка виразилась у неповерненні ОСОБА_3 шляхом винесення постанови тимчасово вилученого слідчим СГ ГСУ НП України ОСОБА_5 автомобіля BMW 5201, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.
За встановлених обставин та наведених норм законодавства, слідчий суддя приходить до переконання про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора відділу офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 00000249 від 17.02.2021, яка полягає неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора відділу офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу Офісу Генерального прокурора яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 00000249 від 17.02.2021, негайно повернути ОСОБА_3 автомобіль BMW 5201, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1