Провадження №1-кп/127/538/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №19 в м. Вінниці обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000056 від 12.07.2019 року,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в зв`язку з тим, що вони обвинувачуються, зокрема, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яким, у випадку підтвердження їх винуватості, їм загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. На даний час обставини та ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до останніх запобіжних заходів у виді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Разом з тим, відсутні будь-які обґрунтування та докази, які б свідчили про припинення ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України. З цих підстав до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його підзахисного під вартою, оскільки вважає клопотання необґрунтованим. У своєму клопотанні прокурор не посилається на докази, які підтверджують факт необхідності перебування його підзахисного під вартою. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений. Свідки всі допитані, докази знаходяться в справі. Щодо епізодів кримінального правопорушення, які інкримінуються в вину його підзахисному, то відсутні прямі докази, які б доводили таку вину. Тримання під вартою вважає в даному випадку жорсткою мірою запобіжного заходу, тому просить змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав пояснення свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти заявленого прокурором клопотання, вважає наведені прокурором ризики недоведеними та просила змінити запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.
При вирішенні питання щодо запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд дослідивши письмове клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим та письмове клопотання адвоката ОСОБА_5 , заслухавши сторони обвинувачення та захисту, дослідивши обвинувальний акт, дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до положення ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, суд, враховуючи, те що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у вчиненні тяжких умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема за ч. 2 ст. 307 КК України на строк до 10 років, з конфіскацією майна, не має достатніх соціально-стримуючих факторів та соціальних зв`язків, оскільки не має постійного місця роботи та законного джерела доходів, що свідчить про можливість останнім переховуватися від суду, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки відповідно до наявної інформації, отриманої в ході негласних слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_4 здійснював протиправну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин протягом тривалого часу, що фактично було його джерелом доходу. Протилежного стороною захисту не доведено. З врахуванням вищевикладеного, вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може запобігти існуючим в кримінальному провадженні ризикам, визначених в п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Враховуючи те, що відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто, у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що свідчить про можливість останнім переховуватися від суду, суд приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним в кримінальному провадженні ризикам, визначеним в п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 слід продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Конституції України, ст. ст. 7, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196-199, 331, 370-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів з 13 квітня 2022 року до 11 червня 2022 року включно.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів з 13 квітня 2022 року до 11 червня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1