1-і/214/107/22
У Х В А Л А
Іменем України
01 квітня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про продовження дії запобіжного заходу, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, в якому він просить: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжити строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказує наступне. Відповідно до ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Зазначає, що 03.05.2020 близько 20 год. 10 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час також знаходились ОСОБА_6 , 1981 р.н. та ОСОБА_7 , 1970 р.н., реалізуючи умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 , який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин із останнім, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільнонебезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, діючи умисно, взявши у праву руку ніж з металлу сірогоко льору, наніс лезом клинка один удар ОСОБА_6 у грудну клітину зліва, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани передньої стінки грудної клітки зліва, проникаючої в ліву плевральну порожнину, з пошкодженням серцевої сумки, передньої та задньої стінки лівого шлуночка серця, яка виникла від дії колото-ріжучого предмету, не виключено, 03.05.2020, згідно висновку судово-медичноїе кспертизи № 195 від 03.07.2020 року, вказані ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Останній бувс воєчасно госпіталізований до лікарні КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С. Лучанського» Херсонської МР, яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. Кримська, буд.138. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин які не залежали відй ого волі, оскільки потерпілому ОСОБА_6 булла своєчасно надана кваліфікована медична допомога. Вказує, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство особою, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. Зазначає, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які будуть досліджені у суді під час судового розгляду по суті. Зазначає, що окрім доказів причетності до інкримінованого злочину, органами досудового розслідування також було вивчено особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Херсон, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . На теперішній час ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.04.2022 року включно. Вказує, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у злочині проти життя та здоров`я, який є особливо тяжким та за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), утриманців у ОСОБА_5 немає, ОСОБА_5 не має офіційних джерел доходів та міцних соціальних зав`язків. Вказує, що характер вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого вказують на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (підозрюваний може незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення п.5 ч.1 ст. 177 КПК України). Наполягає, що за таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав повністю.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що він має постійне місце роботи та проживання.

У судовому засіданні захисник пояснив, що підтримує думку обвинуваченого.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити.

При цьому суд враховує наступне. Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Відносно обвинуваченого судом був обраний та продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому суд встановив, що ОСОБА_5 може ухилитися від суду, впливати на свідків та потерплого, вчинити інше правопорушення. Також суд встановив , що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, закінчується 3 квітня 2022 року. Судове провадження на даний час не завершене, тому до 3 квітня 2022 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе.

Суд приходить до переконання, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду. При цьому суд враховує, що обвинуваченому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків. Також суд вважає, що зазначені обставини свідчать про наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення та такого ризику, як можливість впливу на свідків.

Інший запобіжний захід на переконання суду не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Приходячи до вказаного вище висновку, суд не приймає до уваги позицію обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 3 квітня 2022 року і продовжити строк тримання під вартою до 2 червня 2022 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 2 червня 2022 року.

На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1