04.07.2021 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував поблизу будинку № 5 по проспекту Вавілова у м. Полтава, в цей же час до себе додому ( АДРЕСА_2 ) йшов ОСОБА_8 , де біля під`їзду до вказаного будинку між останніми відбулась сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.
Під час сварки у ОСОБА_6 виник умисел на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , у ході чого ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, завдав ОСОБА_8 близько чотирьох ударів пальцями рук, стиснутими в кулак, в область голови в результаті чого спричинив йому такі тілесні ушкодження: наскрізна зіркоподібної форми рана верхньої губи зліва, з крововиливом в слизові оболонки верхньої губи, ясен та альвеолярні лунки відсутніх зубів , рана зіркоподібної форми нижньої губи зліва, садна в області нижньої губи справа в кількості двох, рани на слизовій оболонці передвір`я рота (з внутрішньої сторони нижньої губи): в проекції 1-3 зубів справа, в проекції 1-2 зубів зліва, в проекції 3-5 зубів зліва, з крововиливами, що зливаються між собою та переходять на передню поверхню ясен нижньої щелепи та альвеолярні лунки відсутніх зубів; рана лінійної форми в проекції спинки носа справа, що проникає в порожнину носа, з багатофрагментарним скалковим переломом носових кісток, напружена гематома в ділянці верхньої повіки лівого ока з переходом на нижню повіку та частково на спинку носа; обширний синець повік правого ока з переходом на виличну та щічну ділянки з садном в ділянці внутрішнього кута правового ока (з розповсюдженням на верхню повіку) та поверхневими осадненнями в щічній та виличній ділянках, синці в проекції лобного бугра справа, в правій скроневій області, в проекції скроневого відростка лівої виличної кістки, на верхній третині лівої вушної раковини, локальний крововилив в м`які покрови голови в лівій скроневій області з крововиливом скроневий м`яз, та крововилив в скроневій області справа з крововиливом на всю товщу скроневого м`яза, субдуральний крововилив середній черепній ямці зліва об`ємом близько 15 мл та тонкошаровий субдуральний крововилив в проекції всіх конвекситальних та базальних поверхонь лівої та правої півкуль мозку, що розповсюджується у потиличний отвір і до рівня четвертого шийного хребця, товщиною до 0,1 см, субарахноїдальні крововиливи: на базальної поверхні лобної долі правої півкулі з розповсюдженням на полюс скроневої долі, на боковій конвекситальній поверхні скроневої долі правої півкулі мозку, та в лобно-скроневих долях лівої півкулі мозку. Стосовно живої особи ці тілесні ушкодження можуть бути оцінені лише у своїй сукупності, як такі, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як таких, що призвели до смерті, а також тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`які тканини в проекції кутів лівої та правої лопаток, які за своїми морфологічними характеристиками є прижиттєвими, утворились в короткий проміжок часу, незадовго до настання смерті та стосовно живої особи як у своїй сукупності, так і кожне окремо, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
У результаті злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 отримав закриту черепно-мозкову травму з переломом кісток лицевого скелету черепа та крововиливами під оболонки головного мозку, що 04.07.2021 о 02 год. 10 хв. спричинило смерть ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та не заперечував фактичних обставин справи. Показав, що був випивший та близько першої години ночі повертався додому, йшов по проспекту Вавілова, де попрохав підкурити у раніше незнайомого йому чоловіка. Між ними виникла сварка, в ході якої він наніс ОСОБА_8 два удари в голову, ніс, після чого потерпілий впав, а потім ще два удари в обличчя руками. Побачивши на обличчі потерпілого кров та почувши хропіння, повернув його на бік, щоб він не задихнувся та побіг до жилого будинку поблизу. Кричав щоб мешканці будинку викликали швидку, стукав у двері, потім повернувся до потерпілого. З якого приводу виник конфлікт пам`ятає погано, але згадує, що просив підкурити. Інших людей навколо не було, хтось з мешканців будинку з балкону запитав, що сталось і викликав швидку допомогу. З місця злочину не тікав, професійним спортом не займався, виховувався у дитячому будинку і для себе ходив на турники, спортзал щоб мати змогу захистити себе.
Потерпіла ОСОБА_4 в суді показала, що її чоловік ОСОБА_8 повертався додому, так як його довго не було вона зателефонувала йому, але відповіла жінка та повідомила про те, що сталось. Потерпіла вибігла на двір, приїхала швидка, чоловіка намагались реанімувати, але пульсу не було. Прохала призначити обвинуваченому дуже суворе покарання та підтримала повністю вимоги за заявленим нею цивільним позовом про відшкодування моральної та майнової шкоди.
Свідок ОСОБА_9 під час допиту в судовому засіданні показала, що є лікарем та у складі виїзної бригади екстреної медичної допомоги прибула за викликом. По прибуттю на місце, потерпілий не реагував, лежав на боку, а голова була повернута. Голова дуже опухла і було багато крові на голові, вухах. На її запитання обвинувачений повідомив, що завдав декілька ударів потерпілому. О 01 год. 15 хв. був встановлений діагноз клінічна смерть і розпочато реанімаційні заходи, тиску і пульсу у потерпілого не було. Біологічна смерть була встановлена о 02 год. 10 хв.
Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що мешкає у будинку АДРЕСА_3 . Вночі її розбудив син, оскільки почув крики з вулиці, вони з балкону побачили обвинуваченого, який прохав викликати швидку. Її чоловік викликав медичну допомогу, а вона разом із сином вийшли на вулицю та побачили потерпілого, який лежав на спині, повернули його на бік. У потерпілого дзвонив телефон, як виявилось дружина, і свідок розповіла їй про те, що сталось. Пульсу у потерпілого не було, на обличчі густа кров та він хрипів. На її запитання обвинувачений сказав, що попросив у потерпілого підкурити. Потім приїхала швидка та поліція.
Крім показань обвинуваченого, потерпілої та свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою, винуватість ОСОБА_6 підтверджується наданими стороною обвинувачення наступними доказами:
-витягом з ЄРДР щодо заподіяння за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , від яких останній помер на місці, не приходячи до тями, повідомлення про що надійшло зі служби «102» 04.07.2021 о 01 год. 09 хв.;
-рапортом про отримання повідомлення зі служби «102»;
-протоколом огляду з фототаблицею від 04.07.2021, згідно з яким було проведено огляд місцевості за адресою: АДРЕСА_3 , де на тротуарі у положенні на спині знаходився труп ОСОБА_8 з травмами голови;
-картою виїзду швидкої медичної допомоги №126994 від 04.07.2021, за якою було здійснено виїзд на АДРЕСА_3 , за викликом про тілесні ушкодження ОСОБА_8 та лікарем Енукідзе встановлено попередній діагноз ВЧМТ, перелом основи черепу під питанням, констатовано клінічну смерть о 01 год. 15 хв., біологічну смерть о 02 год. 10 хв.;
-висновком медичного огляду КП «Полтавський обласний Центр терапії залежностей» Полтавської обласної ради №390 від 04.07.2021, за яким встановлено факт перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння;
-протоколом освідування особи від 04.07.2021 та довідкою лікаря травматологічного пункту КП «Перша міська клінічна лікарня» за №8123 від 04.07.2021, згідно з якими у ОСОБА_6 виявлені забійні садна лівої та правої кистей рук;
-протоколом відібрання зразків від 04.07.2021 та висновком судової молекурярно-генетичної експертизи від 20.08.2021 щодо встановлення генетичних ознак (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_6 ;
-протоколом отримання зразків від 23.07.2021 та висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_6 за №1009 від 23.07.2021;
-висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_8 за №1005 від 09.07.2021;
-висновком судово-імунологічної експертизи №1008 від 28.07.2021, згідно з яким на спортивній кофті та джинсах, вилучених у ОСОБА_6 знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_8 , походження крові від ОСОБА_6 виключено;
-висновком судово-імунологічної експертизи №1007 від 27.07.2021, згідно з яким у наданих на дослідження зразках ґрунту знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого, походження крові від ОСОБА_6 виключено;
-висновком судово-імунологічної експертизи №1010 від 27.07.2021, за яким на кросівках ОСОБА_6 знайдена кров людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_8 , походження крові від ОСОБА_6 виключено;
-висновком судово-медичної експертизи змивів з лівої та правої рук ОСОБА_6 за №1006 від 27.07.2021, згідно з яким на змивах знайдена кров людини, зробити категоричний висновок про групову належність якої та про її походження від конкретної особи не представилось можливим за відсутності предмета-носія, однак якщо вважати результати дослідження достовірними, походження крові від потерпілого не виключається, а від ОСОБА_6 виключено;
-висновком судово-цитологічної експертизи за №317 від 23.07.2021, згідно з яким при проведенні експертизи піднігтьового вмісту зразків та фрагментів зрізів нігтьових пластин ОСОБА_6 була виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_8 можливо, якщо на момент скоєння злочину у останнього були ушкодження у вигляді зовнішньої кровотечі;
-висновком експерта №340 від 16.08.2021, згідно з яким при судово-медичній експертизі слідів на дактилоплівці з мікрочастинками правої та лівої руки ОСОБА_8 крові не виявлено, знайдено поодинокі епітеліальні клітини не придатні для цитологічного дослідження;
-відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, які прибули за викликом та на яких зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину;
-протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 06.07.2021 за участі підозрюваного ОСОБА_6 , в ході якого останній детально розповів та показав на місці обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №678 від 23.08.2021, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток лицевого скелету черепа та крововиливами під оболонки головного мозку, про що свідчать морфологічні ознаки, виявлені під час дослідження та результати судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів. Біологічна смерть ОСОБА_8 констатована лікарями КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» 04.07.2021 о 02 год. 10 хв. Після спричинення потерпілому черепно-мозкової травми, смерть його настала в короткий проміжок часу, який може обчислюватись хвилинами.
При судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які умовно можна розділити на дві групи. Перша група: наскрізна зіркоподібної форми рана верхньої губи зліва, з крововиливом в слизові оболонки верхньої губи, ясен та альвеолярні лунки відсутніх зубів; рана зіркоподібної форми нижньої губи зліва; садна в області нижньої губи справа в кількості двох; рани на слизовій оболонці передвір`я рота (з внутрішньої сторони нижньої губи): в проекції 1-3 зубів справа, в проекції 1-2 зубів зліва, в проекції 3-5 зубів зліва, з крововиливами, що зливаються між собою та переходять на передню поверхню ясен нижньої щелепи та альвеолярні лунки відсутніх зубів; рана лінійної форми в проекції спинки носа справа, що проникає в порожнину носа, з багатофрагментарним скалковим переломом носових кісток; напружена гематома в ділянці верхньої повіки лівого ока з переходом на нижню повіку та частково на спинку носа; обширний синець повік правого ока з переходом на виличну та щічну ділянки з садном в ділянці внутрішнього кута правового ока (з розповсюдженням на верхню повіку) та поверхневими осадненнями в щічній та виличній ділянках, синці в проекції лобного бугра справа, в правій скроневій області, в проекції скроневого відростка лівої виличної кістки, на верхній третині лівої вушної раковини, локальний крововилив в м`які покрови голови в лівій скроневій області з крововиливом скроневий м`яз, та крововилив в скроневій області справа з крововиливом на всю товщу скроневого м`яза, субдуральний крововилив середній черепній ямці зліва об`ємом близько 15 мл та тонкошаровий субдуральний крововилив в проекції всіх конвекситальних та базальних поверхонь лівої та правої півкуль мозку, що розповсюджується у потиличний отвір і до рівня четвертого шийного хребця, товщиною до 0,1 см, субарахноїдальні крововиливи: на базальної поверхні лобної долі правої півкулі з розповсюдженням на полюс скроневої долі, на боковій конвекситальній поверхні скроневої долі правої півкулі мозку, та в лобно-скроневих долях лівої півкулі мозку.
Вказані тілесні ушкодження за своїми характеристиками є прижиттєвими, утворились в короткий проміжок часу, незадовго до настання смерті від не менш ніж чотирикратної дії тупого(их) предмету(тів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким(и) могли бути пальці рук стиснуті в кулак, чи будь-який інший предмет з подібними характеристиками, що діяли з силою достатньою для спричинення даних ушкоджень. Стосовно живої особи тілесні ушкодження першої групи можуть бути оцінені лише у своїй сукупності, як такі, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як таких, що призвели до смерті.
Друга група: крововиливи в м`які тканини в проекції кутів лівої та правої лопаток, які за своїми морфологічними характеристиками є прижиттєвими, утворились в короткий проміжок часу, незадовго до настання смерті, від дії тупих предметів, або при ударі об такі і стосовно живої особи як у своїй сукупності, так і кожне окремо, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Окрім того при проведені судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження, які могли утворитись внаслідок надання медичної допомоги з проведенням реанімаційних заходів, тому за ступенем тяжкості такі тілесні ушкодження не оцінювались.
Тілесних ушкоджень, характеристики яких могли б вказувати на їх утворення внаслідок захисту руками від ударів, об`єктивних судово-медичних даних про положення потерпілого відносно нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень не виявлено. Тілесні ушкодження, що виявлені при експертизі трупу ОСОБА_8 не є характерними для самоспричинення.
При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупу ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в концентрації, яка стосовно живої особи може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.
За висновком додаткової судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 №678-А від 23.08.2021, покази ОСОБА_6 надані ним 06.07.2021 під час проведення слідчого експерименту відповідають даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 щодо першої групи тілесних ушкоджень в частині механізму спричинення потерпілому щонайменше чотирьох ударів в область голови та не виключена можливість утворення ушкоджень другої групи внаслідок падіння потерпілого на спину під час нанесення йому ударів.
Згідно з актом судово-психіатричного експерта від 29.07.2021 №294 про проведення судово-психіатричної первинної комісійної амбулаторної експертизи, на момент експертизи ОСОБА_6 будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, не виявляє ознак недоумства, а виявляє ознаки дисоціального розладу особистості, який не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу інкримінованого діяння, ОСОБА_6 також не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Наявний у ОСОБА_6 вищевказаний психічний розлад не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу. ОСОБА_6 під дію ч.2, ч.3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При цьому суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для відмежування умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, повинні ретельно досліджуватися докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Як встановлено судом ОСОБА_6 внаслідок раптово виниклих відносин з раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , майже одномоментно було заподіяно потерпілому чотири удари кулаками в область голови, після чого обвинувачений припинив свої дії, намагався допомогти потерпілому, прохав викликати швидку допомогу. Тому суд вважає, що ОСОБА_6 об`єктивно усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливі наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, при цьому не використовував жодних знарядь чи засобів для заподіяння тілесних ушкоджень, що могло б свідчити про наявність у нього умислу на позбавлення життя потерпілого.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
У п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації, відповідно до положень ст.12 КК України, а також враховує конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та ступінь тяжкості наслідків, що настали.
Обвинувачений ОСОБА_6 не має рідних та близьких, виховувався поза родиною, неодружений, офіційно працевлаштований не був, займався підробітками, має зареєстроване місце проживання у гуртожитку без права проживання, постійного місця мешкання не має, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на лікуванні в умовах КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» не знаходився, під спостереженням лікаря психіатра у період 2018-2021 років не перебував, за медичною допомогою до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей не звертався», у 2009 році лікувався у дитячому відділенні, а у 2011 році проходив стаціонарне обстеження в умовах КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР».
Вирішуючи питання щодо наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вказує, що рішення про їх встановлення насамперед має значення для правильного призначення покарання і має бути повністю самостійним, тобто незалежним від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. У свою чергу, активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність тощо.
Так, в ході судового провадження, обвинувачений відверто визнав свою провину, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку та вибачився перед потерпілою, повністю визнав пред`явлені нею вимоги за цивільним позовом. При цьому обвинувачений чітко усвідомлює свою провину та виражає готовність понести відповідальність, а його пригнічений емоційний стан та моральне хвилювання за непоправні дії, внаслідок яких загинула людина, свідчить про реальність щирого каяття.
З огляду на наведене, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання суд враховує вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, його молодий вік і стан здоров`я, поведінку після вчинення злочину, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні найсуворішого покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України суд не знаходить.
Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, засадам гуманності і справедливості.
При цьому справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України. Згідно із долученими до справи матеріалами, витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні складають 4323 грн (т.1 а.с.160).
За ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2021 (т.1 а.с.220,225,231) у даному кримінальному провадженні було застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які підлягають скасуванню.
Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2021 до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та згідно із матеріалами справи останнього фактично затримано 04.07.2021.
За таких обставин, в межах кримінального провадження, що розглядається, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід, а від так у строк покарання ОСОБА_6 необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у період з 04.07.2021 до винесення вироку, відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_6 слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений цивільний позов потерпілої визнав повністю.
Вирішуючи заявлений позов, суд зазначає, що згідно із ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Так, відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, визначених ст.ст.1166, 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Водночас, згідно з положеннями ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України саме судом визначається розмір грошового відшкодування моральної шкоди. При цьому законодавець встановлює лише загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні цього питання, а саме залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; з дотриманням вимог розумності і справедливості.
Щодо обґрунтованості позову, суд виходить з того, що факт заподіяння такої шкоди є доведеним і очевидним, оскільки являється наслідком протиправних дій з боку обвинуваченого.
При цьому суд враховує, що беззаперечно смерть рідної людини, це невідновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання безстроково. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи і будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням.
Беручи до уваги визнання обвинуваченим позову в повному обсязі, з огляду на документальне підтвердження понесених потерпілою витрат на поховання та враховуючи характер кримінального правопорушення, глибину моральних страждань потерпілої, що викликані втратою близької людини, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов повністю.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 08 (вісім) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 16.06.2022.
У строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 04.07.2021 по 15.06.2022 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого запобіжний захід залишити тримання під вартою.
Скасувати арешт, накладений за ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2021 на майно вилучене в ході огляду місця події, біологічні зразки, змиви з рук, та майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку затриманого.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 4323 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Речові докази у справі:
- зразок грунту з РБК та контроль до нього, мікрочастини з долонь трупу, зразок крові, одяг та кросівки, біологічні зразки букального епітелію, зрізи нігтьових пластин, змиви з рук, витяжки та контролі до них згідно висновків експерта №340, №317, відібрані біологічні зразки від трупа, які поміщені на зберігання до камери схову речових доказів ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;
- навушники чорного кольору, банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , гроші в сумі 80 грн, запальничку чорного кольору, особисті документи ОСОБА_6 свідоцтво про народження, довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру та світлокопії документів на 9 арк., що поміщені на зберігання до камери схову речових доказів ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, направити до місця відбування обвинуваченим покарання;
- диск з копією запису телефонної розмови з лінії «103» ЦЕМ, диски із копією записів з камер відеоспостереження, диски з записами з нагрудних камер поліцейських залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Полтави. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1