СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-і/759/14/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2022 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0001530 від 07.06.2021 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження №0001530 від 07.06.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. В обгрунтування клопотання зазначено, що ризики, які існували на момент обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та існують на даний час.

Захисник, заперечив щодо задоволення клопотання прокурора у зв`язку з відсутністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та відсутністю технічної можливості дистанційного зв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України не вдалося забезпечити безпосередню участь обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні. Крім того, за повідомленням керівництва вказаної установи відсутня можливість доставити обвинуваченого до зали суду через введення на території України воєнного стану.

Вважаю, що клопотання прокурора можливо розглянути без участі обвинуваченого, виходячи з такого.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб.

Указ Президента України від 14 березня 2022 року N 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно статті 122 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення статті 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч.3 ст.331 КПК України (щодо обов`язку суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, незалежно від наявності клопотань), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов до висновку, що відсутність учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Вислухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 02.02.2022р. обвинуваченому ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 квітня 2022 року включно.

Однак до визначеної дати завершити судовий розгляд кримінального провадження не вбачається за можливе.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді триманні під вартою судом були встановлені наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи невідворотність реального покарання за кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду. Ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходу та раніше був засуджений за злочин проти власності.

На даний час вказані ризики з огляду на дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, неодружений, утриманців не має, є особою раніше судимою, продовжують існувати та вони не зменшились.

Тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку.

На думку суду в даному випадку тримання під вартою не перевищує розумного строку, а інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст. 29 Конституції України.

З огляду на зазначене, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Водночас, суд, у відповідності до положень ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України, залишає застосований альтернативний запобіжний захід у виді застави у раніше визначеному розмірі, а саме: двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( з 01.01.2022р. становить 2481,00 грн.), що складає 49 620 грн. та покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.177,ст.178, ст. 181, ст.331, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 травня 2022 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Визначити ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати на першу вимогу до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04.04.2022 року.

Суддя ОСОБА_1