Справа № 461/4593/22
Провадження № 1-кп/461/588/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2022 м.Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України -
11 липня 2022 року, близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на пішохідному переході на перехресті вулиць Дорошенка-Т.Костюшка в м.Львові, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , умисно, кулаком правої та лівої руки, почергово завдав декілька ударів потерпілому в область обличчя, а саме у щелепну ділянку та ділянку носа, завдавши останньому фізичного болю. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 перелом кісток носа, який відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, синці та травму коронкової частини 1-го верхнього зуба справа у вигляді поверхневого сколу емалі, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті. Пояснив суду, що 11 липня 2022 року, близько 18 години 20 хвилин, перебував на пішохідному переході на перехресті вулиць Дорошенка-Т.Костюшка в м.Львові та завдав декілька ударів потерпілому ОСОБА_5 в область обличчя. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що не бажає користуватися послугами захисника, буде представляти свої інтереси самостійно.
Потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні вважали доведеною вину ОСОБА_4 , просили визнати його винним та призначити міру покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.
Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України є правильною, оскільки останній вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, неодружений, з вищою освітою, пенсійного віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.125 КК України.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 125 КК України, ст.ст.368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1