ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/3573/22 Номер провадження 11-кп/814/2022/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000179 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Семци Печепського району Брянської області РФ, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому з адресою: АДРЕСА_2 , не одруженому, працюючого в КП «ХТС» ТЕЦ №3, лабораторія металів та сварки на посаді інженера з ремонту котельно-турбінного обладнання, не судимому,
обвинуваченому за ч.2 ст. 111 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 22.09.2022 включно, без визначення застави.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується за ч.2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України за таких обставин.

ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в період часу з 08.03.2022 по 15.03.2022 включно за допомогою месенджера «Телеграмм», який встановлено на його особистий мобільний телефон «Redmi 8» здійснював спілкування з користувачем « ОСОБА_8 », який є військовослужбовцем Збройних сил країни агресора Російської Федерації та передавав йому відомості щодо місцезнаходження військової техніки, її кількості та найменування, інформацію щодо розташування в м. Харкові особового складу ЗС України, а також про їх переміщення у зазначеному населеному пункті, вказував точні місця із відповідними відмітками на карті влучань артилерійських та авіаційних боєприпасів, випущених ЗС РФ, що дало змогу здійснювати координацію військовослужбовців країни агресора свого вогню по АДРЕСА_3 .

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд мотивував свою ухвалу наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, продовження на момент судового розгляду існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, тому дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду адвокат подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Свої апеляційні вимоги обґрунтував тим, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину не доведена. Вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, так як він, спілкуючись з користувачем « ОСОБА_8 », взагалі не знаючи ким є останній, номер абонента в месенджері не відображався. Обвинувачений не усвідомлював протиправний характер своїх дій та думав, що спілкується з громадянином України, який хвилюється за м. Харків.

Стверджує, що органом досудового розслідування не доведено, що користувач « ОСОБА_8 » є військовослужбовцем ЗС РФ. Обвинувачення ґрунтується на показаннях самого обвинуваченого, які він надав після катування, жорстокого та нелюдського поводження та він змушений був себе оговорити. Вважає кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 сфабрикованим.

Також звертає увагу, що постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 20.04.2022 ОСОБА_7 незаконно було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, зазначив про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначає прокурор у своєму клопотанні.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000179 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 111 КК України. В судовому засіданні 25 липня 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 22.09.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_7 , який є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, суд правильно врахував те, що злочин вчинено проти основ національної безпеки України, вчинене в умовах воєнного стану, під час збройної агресії РФ проти України, а також на те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися. При цьому, суд обґрунтовано послався на можливе покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, оскільки відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Інші доводи захисника, зазначені в апеляційній скарзі, підлягають ретельній перевірці під час судового розгляду по суті. Суд на даній стадії розгляду провадження не може надавати оцінку будь-яким доказам, у тому числі щодо наявності чи відсутності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність складу інкримінованого злочину, тому твердження захисника щодо цього, колегією суддів не розглядаються.

Тобто, захисник не навів переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4