УХВАЛА

21 червня 2022 року

м. Київ
справа № 622/440/20
провадження № 51-1666 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року щодо ОСОБА_5 .
Рух справи і зміст судових рішень
За вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим і призначено покарання за ч. 1 ст. 115 КК у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 10 лютого 2022 рокузадовольнив апеляційну скаргу прокурора та частково задовольнив апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, змінив вищевказаний вирок місцевого суду у частині призначеного покарання та пом`якшив призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 115 КК з 7 років 6 місяців позбавлення волі до 7 років позбавлення волі.
У решті вирок залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення місцевим та апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону та на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати рішення цих судів і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Крім того, захисник порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення. Зазначає, що внаслідок агресії РФ проти України розпочались активні бойові дії на території Харківської області та зруйновано будівлю Харківського апеляційного суду, що обумовило неможливість отримання нею ухвали апеляційного суду. Вказані обставини перешкодили їй своєчасно, у визначений законом строк, звернутися до суду касаційної інстанції.
Мотиви Суду
Розглянувши наведені у клопотанні захисника причини пропуску ним строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, колегія суддів Верховного Суду визнає такі причини поважними, а тому вважає за необхідне поновити цей строк.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник вказує на невідповідність висновків суду, викладених у рішеннях суду першої та апеляційної інстанцій, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди, а саме, показанням свідка та потерпілої, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом для перегляду судових рішень касаційним судом.
Таким чином, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисник не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку районного суду та ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412 - 414, 419 цього Кодексу.

Касаційна скарга не містить конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів, викладених в апеляційних скаргах обвинуваченого і його захисника, з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.
Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки подана засудженим скарга не відповідає вимогам

ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року щодо ОСОБА_5 .

Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року та встановити строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3