Справа №295/3849/22
УХВАЛА
Іменем України
28.06.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
у кримінальному провадженні за №0000703 від 30.04.2022,
відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, без місця реєстрації, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 30.07.2022, без визначення розміру застави.
У клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30.04.2022 близько 04 години, ОСОБА_4 перебував разом з ОСОБА_7 за місцем свого проживання в приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої.
Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу на ОСОБА_7 , поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, з метою заволодіння його майном, в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у вищевказаний час, того ж дня та в тому ж місці, за вказаних вище обставин, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, здійснив напад на ОСОБА_7 , в ході якого наніс йому декілька ударів ногами в область тулубу, а також взяв до рук достовірно невстановлений предмет та наніс ним декілька ударів в область голови. В результаті нанесення ударів ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої сукупної травми голови та тулуба, від яких настала його смерть. В подальшому ОСОБА_4 заволодів майном ОСОБА_7 , а саме гаманцем з грошовими коштами в сумі 1650 гривень, паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 та іншими особистими документами останнього.
У клопотанні вказано, що своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_7 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
Своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України
Своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодіння будь-яким способом паспортом ОСОБА_7 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.
30.04.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України.
30.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.3 ст. 357 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення про підозру.
Обґрунтованість підозри сторона обвинувачення доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, рапортом від 30.04.2022 №14635; протоколом огляду місця події від 30.04.2022, в ході якого зафіксовано місце, де було виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , під час якого виявлено та зафіксовано наявність тілесних ушкоджень та пошкодження одягу від 30.04.2022; протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучено сліди речовини бурого кольору, скляну ємність з нашаруванням речовини бурого кольору, гаманець з документами на ім`я ОСОБА_7 та грошовими коштами у сумі 1650 гривень; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень від 30.04.2022; результатами слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 30.04.2022; висновком судово-цитологічної експертизи №74/ц від 08.06.2022.
02.05.2022 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.06.2022 включно, без визначення застави.
Слідчий вказує, що двохмісячний строк досудового розслідування закінчується 30.07.2022, проте до завершення строку досудового розслідування та строку тримання під вартою ОСОБА_4 внаслідок складності провадження закінчити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки по кримінальному провадженню необхідно отримати висновки судово-медичних експертиз трупа та підозрюваного, 3 висновки судово-цитологічних експертиз, 2 висновки судово-імунологічних експертиз. Крім того, потрібно провести медико-криміналістичну експертизу, після отримання висновку СМЕ щодо померлого та висновку судово-імунологічної експертизи, за результатами дослідження речового доказу - скляної ємності.
Крім того, проводяться розшукові заходи по встановленню місцезнаходження свідка ОСОБА_8 та надання правової оцінки його ролі під час події.
Також, на виконанні у оперативного підрозділу Житомирського ГУНП в Житомирській області перебуває постанова про тимчасовий доступ до інформації, що перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку, не проведені і інші необхідні слідчі (розшукові) дії.
Окрім цього, необхідно вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 , з урахуванням отриманого висновку судово-медичної експертизи померлого ОСОБА_7 та виконати вимоги КПК України, що стосуються закінчення досудового розслідування, зокрема вимоги ст. ст. 283, 290, 291, 293 КПК України.
Тому, з урахуванням вищевикладеного, 24.06.2022 керівником Житомирської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, а саме до 30.07.2022.
В обґрунтування клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 сторона обвинувачення вказує про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п. 1, 2, 3, ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий вказує, що одне із інкримінованих підозрюваному діянь, а саме яке передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких, за вчинення якого, відповідно до санкції вказаної статті, передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі чого орган досудового розслідування має підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування/суду. На думку слідчого, також не виключається здійснення тиску на свідків збоку ОСОБА_4 , оскільки вони його добрі знайомі, а також може мати місце ймовірне знищення, спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі засоби вчинення злочину були вилучені на місці події.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що має постійне місце проживання та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, яка залишилась від дідуся. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник у судовому засіданні заперечив проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозрюваний має постійне місце проживання та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак за зазначеною адресою не зареєстрований. Оголошену ОСОБА_4 підозру вважає необґрунтованою, оскільки покази свідків різняться та органом досудового розслідування протиріччя у показах свідків не усунуті, підозра ґрунтується лише на слідчому експерименті. Інша особа, яка ймовірно теж причетна до вчинення злочину, наразі у розшуку. Тому, захисник просить не застосувати до підозрюваного тримання під вартою, а застосувати цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000703 від 30.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України.
В ході досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 02.05.2022 підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.06.2022.
Постановою керівника Житомирської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, а саме до 30.07.2022.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_4 , можливо, вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 Кримінального кодексу України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
На підставі викладеного, слідчий суддя не приймає доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри.
Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
На думку суду, обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є непоправні наслідки вчиненого, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями.
Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу 02.05.2022 слідчим суддею було встановлено достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, приховати чи знищити речі, які мають істотне значення для даного кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що заявлені ризики продовжують існувати на момент вирішення питання про продовження строку дії попереднього запобіжного заходу. Зокрема, слідчий суддя вважає, що не зменшились ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з огляду на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, у тому числі, умисного насильницького злочину, який згідно правил ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення якого КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, та з огляну на відсутність у підозрюваного дітей чи інших осіб на утриманні, офіційного працевлаштування та обставин вчинення правопорушення.
Доводи захисника підозрюваного про те, що до ОСОБА_4 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме, цілодобовий домашній арешт, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань у кримінальному провадженні в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
При цьому, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, хоча у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Також слідчий суддя погоджується з обґрунтуванням наявності ризику впливу підозрюваним на свідків в кримінальному провадженні, з огляду на те, що останні надають суперечливі покази по справі, з чого вбачається ймовірність значної ролі свідків у даному провадженні та можливий вплив на них підозрюваним у разі незастосування заявленого у клопотанні запобіжного заходу.
Водночас, не є доведеним стороною обвинувачення належними доказами обґрунтованість доводів про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень підозрюваним.
Таким чином, існування наразі обґрунтованих ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та впливу на свідків свідчать, на переконання слідчого судді, про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України в судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування не завершено з огляду на складність кримінального провадження та необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема, до матеріалів кримінального провадження необхідно долучити висновки судово-медичних експертиз трупа та підозрюваного, висновки судового-цитологічних та імунологічних експертиз, проведення яких наразі триває, та провести медико-криміналістичну експертизу, у зв`язку з чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 30.07.2022.
Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 199 КПК України, для задоволення клопотання і подальшого тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства та спричинив смерть потерпілого.
Керуючись статтями 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 30 липня 2022 року, без визначення застави.
Встановити строк дії ухвали до 30 липня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 17-00 год 04.07.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1