У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.08.2022 Справа №607/11339/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не депутата, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 терміном на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000420 від 06 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Так, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року №62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів на території України, а також про відповідальність за їх незаконний обіг, незаконно придбав з метою збуту 5 (п`ять) поліетиленових пакетів на застібку зеленого кольору, у яких знаходились 37 (тридцять сім) згортків обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч» чорного кольору, в яких містилися прозорі безбарвні полімерні пакети на застібку із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка мітить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Надалі, 06 квітня 2022 року близько 16 години 30 хвилин, працівниками Служби судової охорони в Тернопільській області, які здійснювали патрулювання по місту Тернополю, по вулиці Оболоня, поблизу буд. № 5, було виявлено ОСОБА_4 , який при собі зберігав вище зазначені 5 (п`ять) поліетиленові пакети на застібку зеленого кольору із особливо небезпечною психотропною речовиною з метою збуту.

В подальшому, того ж самого дня, близько 18 години 35 хвилин, під час огляду місця події по вул. Оболоня, буд. 5 в м. Тернополі, працівниками поліції виявлено та вилучено, добровільно надані ОСОБА_4 , 5 (п`ять) поліетиленових пакетів на застібку зеленого кольору, у яких знаходились 37 (тридцять сім) згортків обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч», чорного кольору в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, які останній зберігав при собі з метою збуту. Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone) в перерахунку на діючу речовину становить 12,3133 грама.

Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 та Списку № 2, Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Крім цього, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбані, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, у особливо великих розмірах, вчиненому повторно.

Так, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі у ОСОБА_4 , виник повторний злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року №62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів на території України, а також про відповідальність за їх незаконний обігне, незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, в особливо великих розмірах, після чого почав зберігати її по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, 06 квітня 2022 року близько 20 години 18 хвилин, під час огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в якій проживав ОСОБА_4 , працівниками поліції виявлено та вилучено: полімерну прозору безбарвну ємність з надписом «Мій обід» з полімерною кришкою жовтого кольору, в якій знаходилась речовина білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 28,5336 грама; електронні ваги із нашаруваннями речовини білого кольору, яка містять PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в перерахунку на діючу речовину 0,0004 грама; металевий виріб із нашаруваннями речовини білого кольору, яка містять PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,0022 грама; поліетиленовий пакет фіолетового кольору, у якому знаходилось полімерне упакування на застібку із кристалічною речовиною білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 100,9966 грама; 12 (дванадцять) поліетиленових пакетів на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 14,0751 грама; 1 (один) згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,036772 грама; 90 (дев`яносто) згортків з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 53,1419 грама; 17 (сімнадцять) згортків з кристалічною речовиною білого кольору з жовтим відтінком, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 5,8683 грама; 1 (один) згорток з кристалічною речовиною білого кольору з жовтим відтінком, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,3582 грама; 2 (два) згортки з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,6788 грама.

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Таблиці №1 Списку №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Крім цього, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно.

Так, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, у ОСОБА_4 виник повторний злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone), особам схильним до їх вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку в її викритті правоохоронними органами, ОСОБА_4 вирішив збувати особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone) дистанційним методом з використанням мережі Інтернет, месенджера «Telegram». Збут психотропних речовин вирішив здійснювати шляхом залишення їх у певному місці, а саме здійснення так званих «закладок», які повинні містити в собі певну масу особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone), поміщеної у поліетиленовий пакет із застібкою та обмотаний клейкою стрічкою різного кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06.04.2022 близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, маючи в наявності заздалегідь виготовлену «закладку» з особливо небезпечною психотропною речовиною, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0,36108 грама, з метою збуту вказаної психотропної речовини, перебуваючи на території парку «Топільче» у м. Тернопіль, за географічними координатами широта 49.54838 довгота 25.58039, прикопав її у землю.

Після чого, ОСОБА_4 зробив знімок місця захованої «закладки» на свій мобільний телефон «IPhone 6S», а інформацію з фотографією та описом її місцезнаходження надіслав у месенджері «Telegram» використовуючи обліковий запис «Amsterdam», таким чином збув особливо небезпечну психотропну речовину, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone).

Окрім цього, реалізуючи свій злочинний умисел, 06.04.2022 близько 15 годин 38 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, маючи в наявності заздалегідь виготовлену «закладку» з особливо небезпечною психотропною речовиною, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0, 3577 грама, з метою збуту вказаної психотропної речовини, перебуваючи на території парку «Топільче» у м. Тернопіль, за географічними координатами широта 49.54539 довгота 25.58364, прикопав її у землю.

Після чого, ОСОБА_4 зробив знімок місця захованої «закладки» на свій мобільний телефон «IPhone 6S», а інформацію з фотографією та описом її місцезнаходження надіслав у месенджері «Telegram» використовуючи обліковий запис «Amsterdam», таким чином збув особливо небезпечну психотропну речовину, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Крім цього, реалізуючи свій злочинний умисел, 06.04.2022 близько 15 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, маючи в наявності заздалегідь виготовлену «закладку» з особливо небезпечною психотропною речовиною, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone), маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0,3691 грама, з метою збуту вказаної психотропної речовини, перебуваючи на території парку «Топільче» у м. Тернопіль, за георгафічними координатами широта 49.54496 довгота 25.58385, прикопав її у землю.

Після чого, ОСОБА_4 зробив знімок місця захованої «закладки» на свій мобільний телефон «IPhone 6S», а інформацію з фотографією та описом її місцезнаходження надіслав у месенджері «Telegram» використовуючи обліковий запис «Amsterdam», таким чином збув особливо небезпечну психотропну речовину, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Також, реалізуючи свій злочинний умисел, 06.04.2022 близько 15 години 51 хвилина, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, маючи в наявності заздалегідь виготовлену «закладку» з особливо небезпечною психотропною речовиною, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0, 2971 грама, з метою збуту вказаної психотропної речовини, перебуваючи на території парку «Топільче» у м. Тернопіль, за географічними координатами широта 49.54473 довгота 25.58525, прикопав її у землю.

Після чого, ОСОБА_4 зробив знімок місця захованої «закладки» на свій мобільний телефон «IPhone 6S», а інформацію з фотографією та описом її місцезнаходження надіслав у месенджері «Telegram» використовуючи обліковий запис «Amsterdam», таким чином збув особливо небезпечну психотропну речовину, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Поряд з цим, реалізуючи свій злочинний умисел, 06.04.2022 близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, маючи в наявності заздалегідь виготовлену «закладку» з особливо небезпечною психотропною речовиною, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0, 3475 грама, з метою збуту вказаної психотропної речовини, перебуваючи на території парку «Топільче» у м. Тернопіль, за географічними координатами широта 49.54513 довгота 25.58461, прикопав її у землю.

Після чого, ОСОБА_4 зробив знімок місця захованої «закладки» на свій мобільний телефон «IPhone 6S», а інформацію з фотографією та описом її місцезнаходження надіслав у месенджері «Telegram» використовуючи обліковий запис «Amsterdam», таким чином збув особливо небезпечну психотропну речовину, яка містить у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Згідно ст.2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Таблиці №1 Списку №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, 2-pyrrolidinovalerophenone), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

06.04.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

07.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_7 №607/4550/22 (№1-кс/607/1512/2022) від 08.04.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 05.06.2022.

26.05.2022 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 07 липня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_8 №607/6761/22 (№1-кс/607/2135/2022) від 01.06.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 00 год. 00 хв. 07.07.2022.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 №607/8156/22 (№1-кс/607/2545/2022) від 04.07.2022 продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, а саме до 07 серпня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 №607/2567/22 (№1-кс/607/2567/2022) від 05.07.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 07.08.2022.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_8 №607/9887/22 (№1-кс/607/3084/2022) від 02.08.2022 продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, а саме до 07 вересня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 №607/9761/22 (№1-кс/607/3046/2022) від 02.08.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 07.09.2022.

24.08.2022 повідомлено про нову підозру ОСОБА_4 про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Слідчий вказує, що метою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст. 177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

Також, слідчий зазначає, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено. Підозрюваному та стороні захисту надано доступ до матеріалів, які наявні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобіганню можливому переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а тому, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на тяжкість злочинів, у вчиненні яких останній підозрюється та наявність ризиків, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які не зменшились та не перестали існувати. На думку прокурора, підстав для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 немає.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила з приводу задоволення клопотання та зазначила, що ризики заявлені слідчим у клопотанні та підтримані у судовому засіданні прокурором не підтвердженні належними доказами та просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який брав участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції, підтримав доводи захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000420 від 06 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

06.04.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

07.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_7 №607/4550/22 (№1-кс/607/1512/2022) від 08.04.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 05.06.2022.

26.05.2022 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 07 липня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_8 №607/6761/22 (№1-кс/607/2135/2022) від 01.06.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 00 год. 00 хв. 07.07.2022.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 №607/8156/22 (№1-кс/607/2545/2022) від 04.07.2022 продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, а саме до 07 серпня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 №607/2567/22 (№1-кс/607/2567/2022) від 05.07.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 07.08.2022.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_8 №607/9887/22 (№1-кс/607/3084/2022) від 02.08.2022 продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, а саме до 07 вересня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 №607/9761/22 (№1-кс/607/3046/2022) від 02.08.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 07.09.2022.

24.08.2022 повідомлено про нову підозру ОСОБА_4 про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 06 квітня 2022 року;
- протоколом огляду місця події від 06 квітня 2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06 квітня 2022 року, який був запрошений в якості понятого під час проведення огляду місця події 06 квітня 2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06 квітня 2022 року, який був запрошений в якості понятого під час проведення огляду місця події 06 квітня 2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06 квітня 2022 року, який здійснював патрулювання по місту Тернополю та виявив ОСОБА_4 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06 квітня 2022 року, яка здійснювала патрулювання по місту Тернополю та виявила ОСОБА_4 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 06 квітня 2022 року, яка здійснювала патрулювання по місту Тернополю та виявила ОСОБА_4 ;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06 квітня 2022 року;
- висновками експертів за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів, відповідно до яких надані на дослідження речовини, містятьу своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні в складі групи злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк від 6 до 10 років. Відповідно альтернативної міри покарання немає.

Обґрунтовуючи необхідність продовження застосованого підозрюваному виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати, правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справах «Москаленко проти України», від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

А тому, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, він може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

Окрім цього, існування ризику продовження злочинної діяльності ОСОБА_4 підтверджується тим, що він не має джерела доходів, ніде не працює та не навчається, є жителем іншої області. А також, враховуючи свідоме придбання психотропних речовин у значній кількості, зберіганні у відповідному фасуванні, що свідчить про системну неправомірну поведінку ОСОБА_4 .

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення під час обрання підозрюваному запобіжного заходу ризики продовжують існувати та не зменшилися, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів на увагу не заслуговують, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому, на переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Таким чином, наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків, вважає, що для їх запобігання застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, є недостатнім.

До того ж, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за доводами сторони захисту, в судовому засіданні не встановлено. Так, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст.177 КПК України.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому, вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Також, слідчий суддя бере до уваги, що 24 серпня 2022 року, у зв`язку із тим, що зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, в порядку ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Враховуючи вищевикладене та ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

У процесі розслідування зазначеного кримінального провадження 25 серпня 2022 року, стороні захисту та підозрюваному повідомлено, що досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 06 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту. Також роз`яснено, що відповідно до вимог ст. 290 КПК України, вони мають право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може бути продовжений в межах досудового розслідування на запропонований прокурором строк. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.
Крім цього, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). У свою чергу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Отже, застава (як альтернатива триманню під вартою) є складовою запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтованість її розміру (як еквіваленту триманню під вартою) підлягає перевірці щоразу при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Так, ухвалою слідчого судді від 08.04.2022 ОСОБА_4 визначено заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , його матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави.
При цьому, такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Також, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак, дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.
За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити частково та продовжити на 55 (п`ятдесят п`ять) днів строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, до 24 жовтня 2022 року, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2022 року.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 24 жовтня 2022 року.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 24 жовтня 2022 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 31 серпня 2022 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1