Справа № 361/8970/19
Провадження № 1-кп/361/225/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.22 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бровари, в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження, за обвинувальним актом, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001413 від 07.05.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, та обвинувального акту, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003458 від 10.12.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

Відповідно до висунутого обвинувачення, 16 травня 2019 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував у будинку, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 яка знаходилась у будинку за тією ж адресою.

Того ж дня, 16.05.2019 року приблизно о 14 годині 31 хвилина, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, цілеспрямовано наніс 1 (один) удар лівою рукою в область обличчя потерпілої в результаті якого остання впала та вдарилась головою об шафу Після цього ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії наніс ще 2 (два) удари лівою рукою в область обличчя, 1 (один) удар лівою рукою по правій ключиці та 1 (один) удар ногою в область попереку з лівого боку, в результаті чого ОСОБА_6 отримала наступні тілесні ушкодження, а саме: струс головного мозку, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та підшкірна гематома на нижній щелепі справа, підшкірна гематома та садна в області правої ключиці, підшкірна гематома в області лівої сідниці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Окрім того 16 травня 2019 року приблизно о 14 годині 35 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував у будинку, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який знаходився за тією ж адресою на подвір`ї зазначеного домоволодіння.

Того ж дня, 16.05.2019 року приблизно о 14 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання їх негативних наслідків, наніс 1 (один) удар лівою рукою в область обличчя ОСОБА_8 , далі схопив потерпілого ззаду правою рукою за шию та відкусив останньому фрагмент лівої вушної раковини, в результаті чого ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження, а саме: укушена рана лівої вушної раковини, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та синці в правій виличній частині голови, яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В ході підготовчого судового засідання, обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання та, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, просив суд закрити кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання обгрунтовуючи що подія кримінального правопорушення відбулася 16.05.2019, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло 3 роки, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності. Зазначила, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідність врахування позиції обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні нормами КПК України не передбачена посилаючись на постанову Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №287/359/14-к. Стосовно заявлених потерпілими цивільних позовів, просила залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Прокурор ОСОБА_9 обмежився у виступі щодо заявленого клопотання, зазначивши, що суд при вирішенні данного питання мав би перейти до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що винна особа має бути покарана.

Представник потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , зазначила про необхідність повного судового розгляду справи з метою встановлення ступеню винуваності обвинуваченого та притягнення його до відповідальності, просила суд відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала свого представника.

Вислухавши клопотання обвинуваченого, думку захисника, думку прокурора, позицію потерпілих, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень Закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання останнім своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до кримінальних проступків, санкція статті якого передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

При цьому, як убачається з наявних в розпорядженні суду матеріалів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, 16 травня 2019 року, тобто на момент розгляду кримінального провадження в суді, сплинув термін, встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Таким чином, враховуючи зазначене, а також те що ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак останнім надано згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих обставин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Вирішуючи питання щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди, у розмірі 120 000 грн. (сто двадцять тисяч гривень), та потерпілої ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди, у розмірі 130 000 грн. (сто тридцять тисяч гривень), суд приходить до наступних висновків.

Так, ч. 1 ст. 129 КПК України встановлено, що вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Водночас, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підлягає закриттю з нереабілітуючих обставин, а саме у зв`язку із закінчення строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, цивільний позов ОСОБА_6 щодо відшкодування ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди та цивільний позов ОСОБА_8 щодо відшкодування ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду та роз`яснити ОСОБА_6 та ОСОБА_8 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Така позиція узгоджена з висновком Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 161/694/20.

Даних щодо наявності речових доказів у кримінальному провадженні прокурором не надано.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ст.ст. 129, 284-288, 369-372 КПК України, ст. ст. 12, 49 КК України, суд

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за об`єднаними обвинувалиними актами, відомості щодо яких внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003458 від 10.12.2019 року та № 0001413 від 07.05.2019 року - закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано.

Суддя ОСОБА_1