Справа № 188/564/22
Провадження № 1-кп/188/141/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Петропавлівка Дніпропетровської області клопотання прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001276 від 16 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001276 від 16.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СВ ВП №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0001276 від 16.11.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 16.11.2013 близько 07.50 водій ОСОБА_5 , керуючи мотоциклом «ІЖ-Ю-3» без реєстраційних номерів та рухаючись по ґрунтовій другорядній дорозі на південній околиці с. Олефірівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ 2121 д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по автодорозі Знаменівка-Луганськ-Ізварино на 304км+820м автодороги у напрямку м. Павлоград, виїхав мотоциклом на автодорогу, створивши аварійну ситуацію для водія автомобіля ВАЗ 2121 ОСОБА_6 , який застосував гальмування, не впорався із керуванням автомобіля, з`їхав у кювет та перекинувся. Внаслідок ДТП водій автомобіля ОСОБА_6 та пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

16.11.2013 відомості про кримінальне правопорушення за цим фактом зареєстровано в ЄРДР за № 0001276 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор стверджує, що під час досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) заходів, спрямованих на встановлення особи правопорушника, однак до теперішнього часу особу, котра вчинила вказане кримінальне правопорушення, встановити не видалось можливим.

Прокурор зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні жодна з осіб в якості підозрюваного допитана не була, повідомлення про підозру нікому не вручено, тобто, робить висновок прокурор, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Прокурор звертає увагу суду, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, законом України про кримінальну відповідальність до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи або злочинів, за які згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, не віднесене.

Прокурор наголошує, що за змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Посилаючись на ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст. 36, 110, п. 3-1 ч. 1, ч.4 ст. 284 КПК України, прокурор просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав і обґрунтував своє клопотання.

Представник потерпілої у судовому засіданні заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, оскільки така особа ОСОБА_5 встановлена, однак досудове розслідування проводилося неналежним чином, не виконані всі необхідні слідчі дії, зокрема, не проведена автотехнічна експертиза, про призначення якої представника потерпілої повідомив слідчий, не надана належна оцінка висновку комісійної судово-медичної експертизи, яка встановила у потерпілої ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. Ухвалами слідчого судді неодноразово скасовувалися ухвали слідчих про закриття цього кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення. У цих ухвалах зазначалося про вказані недоліки досудового розслідування, однак вони не були усунуті. Крім того, представник потерпілої вважає, що прокурор не вправі самостійно звертатися до суду з таким клопотанням.

Вислухавши думки прокурора та представника потерпілої, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої та частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 31 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо, зокрема: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вимогами п. 11 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті.

Згідно з абзацом 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлені ст. 49 КК України в залежності від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

У статті 5 КК України визначено дію кримінального закону у часі таким чином:

1.Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

2. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

3. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

4. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, в редакції цих норм станом на день вчинення кримінального правопорушення 16.11.2013, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за яке передбачалося максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, в редакції цієї норми станом на день вчинення кримінального правопорушення 16.11.2013 особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, законом України про кримінальну відповідальність до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи або злочинів, за які згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, не віднесене.

Разом з тим, у положенні п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

У клопотанні про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, визначених ст. 49 КК України, однак із вказівкою на встановлення конкретної особи - ОСОБА_5 , яка причетна до вчинення злочину, прокурор допустив протиріччя із вказаною нормою кримінального процесуального закону.

Наявність такої особи підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування і наявними у кримінальному провадженні.

Суд вважає хибною позицію прокурора стосовно того, що встановленою особою, яка вчинила кримінальне правопорушення в розумінні положення п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є тільки та особа, якій повідомлено про підозру.

Суд звертає увагу, що під час досудового розслідування не проведені всі необхідні і можливі слідчі дії, зокрема, не проведена автотехнічна експертиза, про призначення якої представника потерпілої 03.02.2020 повідомив слідчий, не надана належна оцінка висновку комісійної судово-медичної експертизи, яка встановила у потерпілої ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. Ухвалами слідчого судді від 07.10.2016, 05.11.2021 та постановами прокурора від 02.11.2018, 15.01.2020 неодноразово скасовувалися ухвали слідчих про закриття цього кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення від 08.01.2014, 29.09.2018, 30.11.2018, 27.12.2019, 31.08.2020. У цих ухвалах зазначалося про вказані недоліки досудового розслідування, однак вони не були усунуті, що і призвело до відсутності достатніх, на переконання прокурора, доказів для того, щоб повідомити про підозру особі, яка винна у ДТП, внаслідок якого потерпіла отримала тілесні ушкодження. При цьому прокурору слід врахувати, що встановлення часу та інших обставин отримання потерпілою середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, ознаки яких встановила комісійна судово-медична експертиза у висновку № 142 від 22.08.2018, не є виключною прерогативою судово-медичних експертів, а відноситься до обов`язків слідчого, який на підставі аналізу всіх наявних доказів: протоколу огляду місця події, показань свідків, потерпілої, медичної документації, висновку СМЕ у їх сукупності та взаємозв`язку має зробити власний висновок за яких обставин потерпіла отримала зазначені у висновку СМЕ тілесні ушкодження, які мають ознаки середнього ступеня тяжкості (юридичний критерій). До виключної компетенції судово-медичних експертів відноситься лише визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (медичний критерій).

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23 лютого 2021 року у справі № 397/42/20, провадження № 51-5156км20, та те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001276 від 16 листопада 2013 року встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, незважаючи на те, що з моменту вчинення злочину минуло більше восьми років і це кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, тобто закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що у клопотанні прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 284, 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотання прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001276 від 16 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1