ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/784/21 Номер провадження 11-кп/814/264/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 18.10.2021 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, розлученого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, що не встановлено «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання, оскільки хоча з матеріалів справи видно, що він постійно працював, сплачував кошти за позовами, але допустив два порушення режиму відбування покарання, за одне з яких до нього застосоване дисциплінарне стягнення.

У поданих апеляційних скаргах засуджений та його захисник просять скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення. Зазначають, що закон України про кримінальну відповідальність не містить вимоги бездоганної поведінки засудженого для застосування до нього пільги про умовно-дострокове звільнення, натомість засуджений Голота протягом відбування покарання у ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» зарекомендував себе з позитивної сторони, був працевлаштований, має заохочення та одне стягнення, яке на момент звернення до суду з клопотанням було погашене.

Заслухавши доповідача, засудженого в підтримку апеляційних скарг, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання може бути застосоване, якщо засуджений засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув відповідний строк покарання.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Одеського апеляційного суду від 15.04.2019 за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Початок строку покарання ОСОБА_7 визначено з 15.04.2019, кінець строку покарання 28.03.2023.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 з 15.04.2019 відрубував покарання у Одеській установі виконання покарань (№21). Характеризувався посередньо. Стягнень і заохочень не мав.

З 27.06.2019 відбував покарання у ДУ «Дергачівська виправна колонія (№109)». Характеризувався посередньо Мав одне стягнення за зберігання заборонених предметів, а саме мобільного телефону.

З 05.08.2020 відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна колонія № 9».

За період відбування покарання характеризується в цілому позитивно, працевлаштований, має 5 заохочень. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Працевлаштований працівником їдальні. Частину зароблених коштів відраховуються на відшкодування за виконавчими листами.

Таким чином, поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання є нестабільною, оскільки він має як заохочення так і стягнення, які вчинялися умисно (зберігання заборонених предметів). Навмисне порушення засудженим правил відбування покарання, всупереч доводів апелянтів, не свідчить про те, що протягом строку відбування покарання засуджений мав намір довести своє виправлення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильні висновки про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 не в повній мірі довів своє виправлення, а відтак - ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг засудженого та його захисника.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 18.10.2021 від ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4