Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/705/22
Провадження № 1-кп/553/146/2022
В И Р О К
Іменем України

28.04.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000255 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської обл., громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, проходить військову службу за контрактом у відділі інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника 1 групи, у військовому звані "молодший сержант", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 491-ОС від 26.10.2021 року "Про особовий склад" молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кулеметника 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" молодший сержант ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом.
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зобов`язують молодшого сержанта ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, молодший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.
Пунктом 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Верховною радою України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указом Президента України № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб.
Однак, молодший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кулеметника 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, який тимчасово дислокувався за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст.ст. 1, 2, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст.ст. 1, 2, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 25.02.2022 не з`явився вчасно до місця тимчасової дислокації відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
11.04.2022 року молодший сержант ОСОБА_5 добровільно та з власної ініціативи прибув до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві та повідомив про вчинений ним злочин.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , що виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України.

13 квітня 2022 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у повному обсязі висунутого обвинувачення, щиро покаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину, зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України; щиро каятися; активно сприяти розгляду кримінального провадження судом. Сторони при укладенні угоди врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання своєї винуватості, характеристику за місцем проживання, стан здоров`я та інші обставини, що його характеризують. Враховуючи низку обставин, які пом`якшують покарання та істотно впливають на можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, сторони вважають за можливе при призначенні покарання за ч. 5 ст. 407 КК України, застосувати положення ст. 69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) за це кримінальне правопорушення.

З урахуванням ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, - з урахуванням особи підозрюваного, сторони дійшли згоди з огляду на положення ст. 65 КК України про можливість призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у виді штрафу у розмірі 1800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 30600 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, внаслідок його вчинення шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 положення ч. 4 ст. 474 КПК України та встановлено, що він цілком розуміє їх зміст та наслідки.

Судом на виконання вимог ч. 6 ст. 474 КПК України з пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 та наявних в розпорядженні суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості від 13 квітня 2022 року, укладеної між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , встановлено, що її умови не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, в тому числі, в частині кваліфікації кримінального правопорушення, відповідають інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, заслухавши думку прокурора та захисника, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В АЛ И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 квітня 2022 року, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити покарання з урахуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 30600 (тридцять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1