Справа № 133/636/21
Ухвала
Іменем України
(вступна та резолютивна частини)

"31" серпня 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000682 від 30 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Козятинського району Вінницької області, українця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , неодруженого, студента Козятинського МВПУЗТ, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України,

за участю учасників провадження

прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих- адвоката ОСОБА_9

захисників обвинуваченого адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

встановив:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 03 вересня 2022 року.

До закінчення строку запобіжного заходу прокурором ОСОБА_6 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення розміру застави, яке обгрунтоване тим, що розглянути зазначену справу до спливу застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не видається за можливе, обставини, які були враховані при обранні та продовжені запобіжного заходу обвинуваченому існують і по даний час, а тому з урахуванням ступеня тяжкості та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , особи обвинуваченого, тяжкості можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому злочині, з метою уникнення обвинуваченим ОСОБА_5 суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його заміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
Подане клопотання прокурор ОСОБА_6 підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Заперечила щодо клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 заперечили в задоволенні клопотання прокурора, заявили усне клопотання щодо зміни обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Захисник ОСОБА_10 зазначив, що сторона захисту не погоджується з доводами клопотання прокурора про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та їх незмінності ще з часу обрання запобіжного заходу.
Зокрема, захисник посилається на те, що ОСОБА_5 вже майже два роки тримається під вартою, проте, прокурором суду не надано доказів того, що заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання його підзахисного під вартою. Єдине, що зазначив в клопотанні прокурор, то це очікуване покарання у вигляді позбавлення волі у разі доведення винності ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині.
Разом з тим, враховуючи стадію розгляду даного кримінального провадження, у якому потерпілі та майже всі свідки допитані, з часу події, яка мала місце 28.09.2018 і до затримання 29.10.2018 ОСОБА_5 перебував на волі, не здійснював ніякого тиску на свідків, не вчиняв будь-яких кримінальних правопорушень, що свідчить про зменшення ризиків, які стали підставою для взяття його підзахисного під варту на початковій стадії розслідування.
Вказав, що прокурором необгрунтована неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не враховані дані про особу обвинуваченого, який до затримання навчався в училищі, за місцем проживання і навчання характеризується позитивно, проходив військову службу за контрактом та є учасником АТО, проживає разом з батьками та має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, що є підставою для можливості засосування судом більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_11 підтримали доводи захисника ОСОБА_10 . При цьому, захисник ОСОБА_11 зазначив, що навіть обгрунтована підозра не є підставою для продовження його підзахисному строку тримання під вартою.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх представник адвокат ОСОБА_9 клопотання прокурора підтримали, заперечили в задоволенні усного клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Розглянувши клопотання сторін кримінального провадження, заслухавши їх думки, суд дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме до спливу продовженого строку, повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Продовження строку запобіжного заходу регламентовано положеннями ст.199 КПК України та таке клопотання розглядається до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, за яке передбачене покарання на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, дані про особу обвинуваченого, який зник з місця злочину, у останнього відсутні стабільні соціальні зв`язки за місцем проживання, що свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).
Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд уважає, що продовження строку запобіжного заходу відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
Доводи сторони захисту про те, що прокурором жодні ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не були доведені, на переконання суду, є необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Твердження захисника ОСОБА_12 про те, що обвинувачений до затримання навчався в училищі, за місцем проживання і навчання характеризується позитивно, проходив військову службу за контрактом та є учасником АТО, проживає разом з батьками та має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, не можуть слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, як і тривалість перебування обвинуваченого під вартою.
При цьому, будь-яких доказів на спростування доводів прокурора стороною захисту суду не представлено, що дає суду підстави для відмови у задоволенні усного клопотання ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що розгляд кримінального провадження триває, у справі не допитані всі свідки, обвинувачений, не досліджені письмові докази та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331,369, 370, 392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Козятин Козятинського району Вінницької області, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України, терміном на 60 (шістдесят днів), до 29 жовтня 2022 року включно.

У задоволенні усного клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захисникам, потерпілим та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 02.09.2022.

головуюча суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3