Справа № 305/1765/21
Номер провадження 1-кс/305/124/22
УХВАЛА

01.04.2022. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.10.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
29 березня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.10.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 13.10.2021, близько 17:40 години в м. Рахів Закарпатської області по вул. Миру, біля маркету ДУМЕН, працівниками ГРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області було зупинено автомобіль марки УРАЛ 375 з д.н.з. НОМЕР_1 на який завантажено деревину породи ялина в кількості 23 штуки (отримувач фізична особа-підприємець ОСОБА_6 ), під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причиною зупинки якого стало невідповідність номерного знаку, який знаходився на напівпричепі даного автомобіля. В ході перевірки документів на деревину виникли сумніви щодо її достовірності в часині класу сортності деревини, яка завантажена на автомобіль та даними про клас сортності, які внесені в товарно-транспортну накладну серії КГ №022190 від 13.10.2021. Також при перевірці документів на автомобіль виявлено відсутність свідоцтва про реєстрацію на напівпричіп розпуск та відсутність належного державного номерного знаку.

13 жовтня 2021 року слідчим ОСОБА_8 проведено огляд місця події на ділянці автодороги поблизу супермаркета «Думен» за адресою: м. Рахів, вул. Миру, 168, Рахівського району, Закарпатської області, в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки Урал 375 з д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , напівпричіп розпуск без номерних знаків та номеру шасі (рами), деревину породи «ялина» у кількості 23 штуки, товарно-транспортну накладну серії ЗКГ №022190 від 13.10.2021.

Транспортний засіб - вантажний автомобіль марки «УРАЛ 375», зеленого кольору, номер кузова (шасі): НОМЕР_3 , з д.н.з НОМЕР_1 , на якому завантажена деревина породи «ялина» в кількості 23 штуки, довжиною по 5 метрів кожен, загальною кубомасою 18 м.куб, були вилучені, а саме вантажний автомобіль разом з деревиною відданий на відповідальне зберігання на територію нижнього складу ДП «Рахівського ЛДГ», з метою їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації, встановлення походження деревини, а також проведення судових експертиз.

Даний автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перебуває у власності МП «РУТА» вул. Калиніна 2, с. Діброва, Тячівського району Закарпатської області.

14 жовтня 2021 року вказаний транспортний засіб та напівпричіп визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Вилучені предмети можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у клопотанні вказує, що ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_9 від 19.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 18.10.2021, про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, зокрема на автомобіль марки «Урал», моделі «375», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , напівпричіп-розпуск без номерних знаків, належні МПП «Рута», деревину породи ялина в кількості 23 штуки, та товарно-транспортну накладну, серії НОМЕР_4 .

За апеляційною скаргою прокурора, 09.03.2022, вказана ухвала слідчого судді скасована, клопотання повернуто прокурору ОСОБА_3 для усунення недоліків упродовж 72 годин.

На виконання ухвали апеляційного суду від 09.03.2022, усунувши зазначені в ухвалі недоліки, прокурор повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме автомобіль марки Урал 375 з д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який належить МПП «Рута» шляхом заборони відчуження; деревину породи ялина у кількості 23 штуки загальною кубомасою, близько 18 куб.м та товарно-транспортну накладну серії ЗКГ №022190 від 13.10.2021 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив таке задовольнити, з підстав, які наведені у клопотанні.

Адвокат ОСОБА_4 , діючи як представник власників майна ОСОБА_6 та МПП «Рута», у судовому засіданні проти задоволення клопотання про арешт майна заперечила. Зокрема зазначила, що відсутні докази про призначення експертизи. З жовтня 2021 року жодні слідчі дії не проводились. Відсутня заява на огляд транспортного засобу, отже огляд проведено незаконно. У зв`язку з наведеним ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Також просила долучити до матеріалів справи накладну №64 від 24.10.2021.

Власники майна ОСОБА_6 та представник МПП «Рута» у судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду клопотання повідомлені у порядку ст.135 КПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь ні ОСОБА_6 , ні МПП «Рута» не подали.

У зв`язку з наведеним, та враховуючи стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, а також, з`ясувавши думку учасників судового провадження, які не наполягали на обов`язковій участі власників майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за їх відсутності.

Заслухавши пояснення прокурора та представника власників майна, дослідивши подане клопотання і копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує його доводи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання про арешт майна, СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000309 від 14.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Саме в рамках даного кримінального провадження прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, предметом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно пункту 1 ч.2 статті 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до положення ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, згідно з вимогами ч.3 вказаної статті застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, у ході розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000306, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України, внесені уповноваженою особою до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2021 року. З витягу вбачається, що 13.10.2021, близько 17:40 години в м. Рахів по вул. Миру біля маркету ДУМЕН Рахівського району Закарпатської області, працівниками ГРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області було зупинено автомобіль марки УРАЛ 375 з д.н.з. НОМЕР_1 на який завантажено деревину породи ялина в кількості 23 штуки, під керівництвом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів виникли сумніви щодо її достовірності в частині класу сортності деревини.

13 жовтня 2021 року у ході проведення огляду місця події вилучено автомобіль марки УРАЛ 375 з д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , ТТН ЗКГ№022190 від 13.10.2021, ключі від замка запалювання, напівпричіп розпуск, деревину кругляк породи ялина в кількості 23 штуки загальною кубомасою близько 18 м3 було вилучено. Наведене підтверджується протоколом огляду місця події від 13.10.2021.

14 жовтня 2021 року на підставі постанови старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000306 визнано речовими доказами автомобіль марки Урал 375, з д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , напівпричіп-розпуск без номерних знаків, деревину породи ялина у кількості 23 штуки, товарно-транспортну накладну серії ЗКГ№022190 від 13.10.2021 та ключі від замка запалювання. Транспортний засіб, напівпричіп та деревину поміщено до штраф майданчика Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, а документи приєднано до матеріалів кримінального провадження до кінцевого прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «УРАЛ 375» д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить МПП «РУТА», а деревина, згідно товарно-транспортної накладної серії ЗКГ №022190 від 13.10.2021 належить ОСОБА_6 .

Як зазначає прокурор у клопотанні, 23.10.2021, вилучене майно було повернуто власнику у зв`язку з тим, що 19.10.2021 слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно накладної №64 від 24.10.2021, яку у ході розгляду клопотання прокурора надала адвокат ОСОБА_4 , круглі лісоматеріали згідно ТТН-ЗКГ№022190 від 13.10.2021, були продані ОСОБА_6 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 .

Прокурор у клопотанні зазначає, що предметом доказування у даному кримінальному провадженні є перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду, а оскільки вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже підпадає під ознаки речових доказів.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя погоджується з прокурором про те, що автомобіль марки «Урал» моделі «375» з державним номерним знаком НОМЕР_1 може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, отже відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, зазначеним у ст.98 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора у цій частині є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Під час судового розгляду клопотання, адвокат ОСОБА_4 , як на одну з підстав для відмови у клопотанні про арешт майна, зазначала про те, що огляд автомобіля був проведений за відсутності згоди власника, отже такий був проведений незаконно.

Однак, з таким твердженням адвоката погодитись не можна, оскільки згідно протоколу огляду місця події від 13.10.2021 предметом огляду був не безпосередньо автомобіль марки «Урал», а ділянка дороги Н-09 «Мукачево-Рогатин», що в м. Рахів по вул. Миру біля супермаркету «Думен», де на правому узбіччі був виявлений вищевказаний вантажний автомобіль.

Так, за змістом положень ч.ч.1 та 2 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Водночас у ч.1 ст.233 КПК України, яка визначає порядок проникнення до житла та іншого володіння особи, передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 цієї статті.

Аналіз вищевказаних положень кримінальних процесуальних норм свідчить про те, що обов`язок у слідчого, прокурора отримати добровільну згоду особи, яка володіє таким майном або звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку виникає лише у разі проведення невідкладного огляду житла, чи іншого володіння особи (до якого у тому числі належить і автомобіль), а не проведення огляду місця події.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з прокурором, що у такому випадку відсутня необхідність у наданні дозволу на проведення огляду місця події.

Окрім цього, прокурор у клопотанні, окрім накладення арешту на вантажний автомобіль марки «Урал 375» з державним номерним знаком НОМЕР_5 , просить також накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , деревину породи ялина у кількості 23 штуки загальною кубомасою близько 18 куб.м, та товарно-транспортну накладну серії ЗКГ №022190.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно пункту 1 ч.2 цієї статті арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" пункт 58).

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, на переконання слідчого судді, зазначених вимог закону прокурор не дотримався.

Так, прокурор у клопотанні зазначає, що вантажний автомобіль, незаконно здобута лісопродукція та документи, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а отже є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Проте з такою позицією прокурора, не можна у повній мірі погодитися з огляду на наступне.

Дійсно, вилучена лісопродукція може бути предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Однак, слідчим суддею встановлено, що 24.10.2021 ОСОБА_6 , після повернення йому деревини, реалізував її фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 , що підтверджується накладною №64 від 24.10.2021, яка надана адвокатом ОСОБА_4 . Отже, на даний час ОСОБА_6 не є ні володільцем, ні власником вилученої у нього, 13.10.2021, працівниками поліції лісопродукції.

Окрім цього, у клопотанні відсутні відомості про те, що на час звернення прокурора з клопотанням про арешт майна, вилучена лісопродукція існує у первісному вигляді і на неї може бути накладено арешт на майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор у клопотанні взагалі не зазначив, хто є власником вилученої 13.10.2021 лісопродукції. При цьому, з товарно-транспортної накладної серії ЗКГ №022190 вбачається, що вантажоодержувачем є ОСОБА_6 .

Щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , то у клопотанні відсутні будь-які відомості, які б свідчили про те, що зазначене свідоцтво є предметом чи знаряддям кримінального правопорушення, або зберегло на собі його сліди, тобто підпадає під ознаки речового доказу.

Щодо накладення арешту на товарно-транспортну накладну серії ЗКГ№022190, прокурор у клопотанні зазначає, що підставою накладення арешту на майно, у тому числі, і на вказану товарно-транспортну накладну, зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження чи псування.

Проте, прокурор у клопотанні не наводить жодних обставин, які б свідчили про існування таких ризиків.

При цьому, на переконання слідчого судді, формальне визнання слідчим майна речовим доказом не може бути єдиною підставою для накладення арешту на таке майно з метою його збереження, як речового доказу, без наведення обставин, які б свідчили про те, що існують ризики приховування, пошкодження чи псування такого майна.

Отже, прокурором у клопотанні не доведено, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а також не доведено необхідності накладення арешту на вказане майно, тому клопотання у цій частині не підлягає до задоволення.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.10.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки Урал 375 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить МПП «Рута», шляхом заборони відчуження.
У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на деревину породи ялина у кількості 23 штуки загальною кубомасою близько 18 куб.м та товарно-транспортну накладу серії ЗКГ №022190 від 13.10.2021 відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити, прокурору та надіслати особам, які були відсутні під час оголошення ухвали (згідно ч.7 ст.173 КПК України).
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний зміст ухвали проголошено о 16 годині 00 хвилин 04 квітня 2022 року.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1