Справа № 129/490/22
Провадження по справі № 1-кп/129/389/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" вересня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000183 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, учасника бойових дій, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

Встановив:

Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 призначений наказом її командира на посаду механіку-водія другого відділення першого взводу протитанкових керованих ракет першої батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону цієї військової частини, всупереч ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з сімейних мотивів, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 10.09.2021 р. без поважних причин вчасно не з`явився з відрядження на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в м. Одеса, до 17.02.2022 р. - дня з`явлення до ДБР.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно з відрядження без поважних причин на військову службу військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 призначений наказом її командира на посаду механіку-водія другого відділення першого взводу протитанкових керованих ракет першої батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону цієї військової частини, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з метою ухилення від військової служби за сімейними обставинами, вирішив ухилитися від військової служби і 10.09.2021 р. без поважних причин вчасно не з`явився з відрядження на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в м. Одеса, до 17.02.2022 р. - дня з`явлення до ДБР.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, позитивні характеристики, його участь у бойових діях, відсутність судимості.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст.69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий стосовно ст.12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч.4 ст.407 КК України покарання, - у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який щиро каявся і надав правдиві показання, сприяв встановленню дійсних обставин справи, має позитивні характеристики, є учасником бойових дій, у нього відсутня судимість, суд визнає, що на підставі ст.58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд,

Присудив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, і з застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк один рік ОСОБА_4 призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк один рік із відрахуванням в доход держави десяти відсотків із суми забезпечення засудженого ОСОБА_4 .

До набуття вироком законної сили відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: