Справа № 714/461/21
Провадження № 1-кп/714/19/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2022 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №00000131 від 17.06.2019 року, по обвинуваченню
ОСОБА_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст.296 КК України
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

представника потерпілих: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
16 червня 2019 року близько 18:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля річки Прут в с. Горбова Чернівецького району Чернівецької області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, прагненням очевидно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, почав зухвало себе поводити та шукати нікчемні мотиви для провокування конфліктної ситуації з ОСОБА_5 , після чого, ОСОБА_3 з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, перебуваючи в громадському місці у присутності сторонніх осіб, втому числі дітей, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, виражаючи особливу зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені правила поведінки та норми моралі, безпричинно наніс ОСОБА_5 два удари, а саме в ділянку нижньої повіки правого ока та в потиличну ділянку справа, після чого, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підняв невстановлений гостро-ріжучий предмет, кинув та поцілів у ліву руку останьому.
В результаті умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, а саме, синці в ділянці нижньої повіки правого ока; в потиличній ділянці дещо справа; рана різана по тильній поверхні проксимальної фаланги 1-го пальця лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розгляду здоров`я.
Крім цього, 16 червня 2019 року близько 18 години 05 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля річки Прут в с.Горбова Чернівецького району, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України. В цей час поруч з ним перебував ОСОБА_6 , який розуміючи свій громадський обов`язок, вирішив припинити вчинення ОСОБА_3 хуліганських дій. Натомість, ОСОБА_3 , з метою позбавити ОСОБА_6 можливості виконати громадський обов`язок з охорони громадського порядку, вчинив активну протидію у вигляді нанесення одного удару в обличчя та одного удару ногою в області тулуба, в результаті чого потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді сиців у підочній ділянці зліва та по середньо-аксилярній лінії зліва на рівні 8-9 ребра, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений, ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.296 КК України не визнав та надав суду показання, що 16 червня 2019 року після обідньої пори відпочивав з друзями на р.Прут, де вони смажили та їли шашлики, вживали алкогольні напої. Через деліька годин після початку відпочинку до них прийшли потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. Між ним і свідком ОСОБА_9 виникла розмова з приводу незаконного видобування гравію потерпілим ОСОБА_5 . Під час їхньої розмови у неї втрутився ОСОБА_5 і між ними почалася словесна суперечка, в ході якої потерпілий ОСОБА_5 вдарив його кулаком в обличчя. У відповідь на такі дії він накинувся на ОСОБА_10 , а той знову вдарив його кулаком в обличчя. Їх розняли присутні там чоловіки, зокрема, і потерпілий ОСОБА_6 . Після цього потерпілі звідти поїхали. Через деякий час він зателефонував ОСОБА_5 та вимагав зустрічі з ним з приводу конфлікту.
Також обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знає давно. З ОСОБА_5 у нього раніше виникали конфлікті ситуації до цього дня лише 1-2 рази, але до бійки не доходило, ці конфліктні ситуації пов`язані з початком проведення фірмою ОСОБА_5 руслорегулюючих робіт в с.Горбова Герцаївського району. ОСОБА_6 він також знає давно, до 16 червня 2019 року у них були виключно дружні стосунки, конфліктів між ними не було.
Крім того, обвинувачений вважає себе потерпілим у даній ситуації, вказав що його колективне побиття відпочиваючими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та іншими, було заздалегідь заплановане та спеціально підлаштоване на замовлення ОСОБА_5 , а показання свідків, надані в судових засіданнях є неправдивими.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , письмовими доказами по справі.
Так, потерпілий ОСОБА_5 , надав показання про те, що 16 червня 2019 року його запросили на р.Прут на святкування дня народження. Коли він туди приїхав з ОСОБА_6 інші відпочиваючі вже були там, зокрема і ОСОБА_3 .
Вони з обвинуваченим сиділи за одним столом, потерпілий розмовляв з ОСОБА_6 , а обвинувачений ОСОБА_3 сидів навпроти і розмовляв з ОСОБА_9 . В якийсь момент він почув, що ОСОБА_9 звернувся до обвинуваченого і сказав йому, щоб останній не висловлювався негативно стосовно потерпілого ОСОБА_5 позаочі, а висловив все безпосердньо йому. В цей момент ОСОБА_5 уточнив у ОСОБА_9 та ОСОБА_3 чому вони в їхній розмові згадали його, тоді ж у відповідь обвинувачений почав його ображати, виражався нецензурною лайкою, на що ОСОБА_5 зробив ОСОБА_3 , зауваження, після чого обвинувачений вскочив з-за столу і вдарив його в обличчя.
Тоді, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та інші чоловіки схопили обвинуваченого та почали його стримувати, але він виривався, штовхав ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , виражався нецензурною лайкою і знову кидався на нього з кулаками. На його захист став ОСОБА_6 , який повалив ОСОБА_3 на землю та тримав його, а потім обвинувачений вирвався та наніс ОСОБА_6 по одному удару рукою в обличчя та ногою в області тулуба. Конфлікт тривав близько 20 хв., після чого він звідти поїхав.
Потерпілий ОСОБА_6 , під присягою суду надав показання про те, що 16 червня 2019 року святкував на р.Прут день народження свого брата. Там також були ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , інші чоловіки. В якийсь момент ОСОБА_3 зненацька підскочив, обійшов стіл, під час чого виражаючись нецензурною лайкою, підійшов до ОСОБА_5 та вдарив його. В цей час інші відпочиваючі, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та він почали розбороняти ОСОБА_5 та обвинуваченого. ОСОБА_5 відійшов в сторону, а ОСОБА_3 намагався продовжувати свої дії, його стримували ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 . Він такж особисто намагався заспокоїти обвинуваченого ОСОБА_3 - стримував його, однак той почав вириватися, відштовхував його, і в цей момент вони разом впали на землю, а потім обвинувачений піднявся та наніс йому один удар в обличчя та один удар ногою в область тулуба. Інші чоловіки відтягли від нього ОСОБА_3 і він вирішив поїхати звідти. Під час вищевказаних дій обвинувачений виражався нецензурною лайкою, штовхав всіх, погрожував фізичною розправою. Крім того, очевидцями вказаних подій також були жінки та діти. Конфлікт тривав близько 20 хв.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що був свідком конфлікту, що мав місце між ОСОБА_3 і потерпілим ОСОБА_5 на р.Прут. Вони сиділи за столом, він був поруч з обвинуваченим. ОСОБА_3 був в стані сп`яніння, оскільки до цього вони разом вживали алкоголь, та почав нецензурно висловлюватись про ОСОБА_5 , тоді він сказав, що більше не хоче слухати нецензурні висловлювання про потерпілого, і якщо обвинувачений бажає й далі продовжувати цю розмову, то може це зробити безпосередньо висловлюючи все ОСОБА_5 , який сидить навпроти. Цей фрагмент розмови почув ОСОБА_5 і поцікавився, що вони про нього говорять. Тоді ж ОСОБА_3 почав безпричинного нецензурною лайкою обзивати потерпілого, на що ОСОБА_5 вказав, що є майже ровесником його батька і просив припинити ці висловлювання, оскільки це є проявом неповаги і коли ОСОБА_3 протверезіє, йому може бути соромно за свою поведінку. Однак, після зауваження потерпілого, ОСОБА_3 вискочив з-за столу, обійшов його, підійшовши до ОСОБА_5 та вдарив його в обличчя. Неочікуючи такого розвитку подій, усі чоловіки швидко підбігли до них і стали розбороняти, відтягуючи назад обвинуваченого, а саме він, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 схопили ОСОБА_3 і тримали, а ОСОБА_5 відійшов в сторону і почав питати обвниуваченого, навіщо він розпочав бійку. В цей же час ОСОБА_3 продовжував кричати, виражався нецензурною лайкою, на зауваження присутніх не реагував, не дивлячись на те, що поруч перебували жінки з дітьми, та активно відштовхував від себе осіб, які намагалися стримувати його. Тоді ж, він побачив, що ОСОБА_6 намагався утримати обвинуваченого, однак останій вирвався та наніс йому один удар в обличчя та ще один удар ногою по тулубу. Конфлікт тривав приблизно 20 хвилин, після чого масовий відпочинок був зірвано та присутні розішлися.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що був свідком інциденту, що мав місце між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на р.Прут 16 червня 2019 року. Через що почався конфлікт не знає, оскільки перебував за столом, однак розмовляв із своїм сином, ОСОБА_11 .
Бачив лише те, що бійку розпочав ОСОБА_3 , підійшовши до ОСОБА_5 , який також сидів за столом. Обвинувачений кричав та виражався нецензурною лайкою, після чого несподівано вдарив потерпілого. В цей час усі чоловіки, в тому числі він особисто, кинулись відтягувати ОСОБА_3 від ОСОБА_5 , щоб заспокоїти його, однак ОСОБА_3 не реагував на зауваження та почав бити ОСОБА_6 , який намагався утримувати обвинуваченого, щоб той не бився та не порушував відпочинок. Крім того, поруч, на віддалі 10-20 метрів від столу, відпочивали жінки з дітьми. Конфлікт тривав приблизно 20-30 хвилин. Коли він зрозумів, що ОСОБА_3 не вдається заспокоїти, він подзвонив батькові обвинуваченого, ОСОБА_17 , щоб він приїхав та забрав сина, так як останій перебував в стані алкогольного сп`яніння та скандалив, погрожував оточуючим. В результаті дій ОСОБА_3 масовий відпочинок був зірваний та всі відпочуваючі пішли додому, першими пішли жінки з дітьми, оскільки не хотіли, щоб діти спостерігали насильство та нецензурну лайку.
Під час події ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки всі вони вживали міцні алкогольні напої.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що був свідком інциденту, що мав місце між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на р.Прут. ОСОБА_3 щось сказав ОСОБА_5 , а той у відповідь зробив обвинуваченому зауваження, після чого ОСОБА_18 першим вдарив потерпілого в обличчя. Свідок разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_6 тримали ОСОБА_3 , а коли відпускали він знову біг до ОСОБА_5 та намагався його вдарити, кричав та виражався нецензурною лайкою, на зауваження присутніх громадян, щодо припиненн своїх дій не реагував. В результаті чого усі розійшлися, та масовий відпочинок було зірвано.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що перебувала на р.Прут де відпочивала з друзями, там були жінкі, діти, коли відбувся конфлікт між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . Початок конфлікту не бачила, почула крики, повернулася - чоловіки стримували ОСОБА_3 , намагалися його заспокоїти, останній розмахував руками, падав, піднімався, його обличчя було в крові; ОСОБА_5 відгороджувався, в конфлікт не встрявав. В якийсь момент ОСОБА_6 повалив ОСОБА_3 на землю, так як той намагався вдарити ОСОБА_5 . Конфлікт тримав близько 20 хв., після чого всі зібралися і роз`їхалися, так як ОСОБА_3 кричав, виражався нецензурною лайною, поруч перебували жінки з дітьми, масовий відпочинок був зірваний.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що знаходилася на р.Прут, коли відбулася сутичка між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . Бачила, як чоловіки тримали ОСОБА_3 , відтягували його від ОСОБА_5 . Зрозуміло було, що ОСОБА_3 хотів битися з ОСОБА_5 . Обвинувачений виражався нецензурною лайкою, перебував в стані сп`яніння, конфлікт тривав 15-20 хв., хто його розпочав і з якого приводу не знає, після чого масовий видпочинок був зірваний, усі відпочиваючі пішли звіти.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що перебувала на р.Прут, коли відбувся конфлікт між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . Що конкретно відбулося не знає, так як знаходилась на відстані 10-20 м. від них. Обвинувачений виражався нецензурною лайною, його заспокоювали чоловіки, однак він не заспокоювався. Там відпочивали люди, жінки та діти. Після чого масовий відпочинок був зірваний, усі пішли звідти.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що знаходилася на р.Прут, момент, коли між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розпочалася бійка не бачила. Її увагу привернули крики та нецензурна лайка біля столу, де відпочивали чоловіки. Коли вона подивилася то побалича як чоловіки тримали ОСОБА_3 , відтягували його від ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 знову хотів підійти до ОСОБА_5 , виражався нецензурною лайкою, кричав, штовхав ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , вдарив декілька разів ОСОБА_6 .
Також свідок вказала, що конфлікт тривав 15-20 хв., хто його розпочав і з якого приводу не знає, однак масовий відпочинок був зірваний, усі відпочиваючі пішли звідти, оскільки ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння та не хотів заспокоюватись, поводив себе агресивно.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 вказала що являється дружиною обвинуваченого. Особисто обставин, які мали місце біля р. Прут 16 червня 2019 року не бачила, однак зі слів чоловіка їй відомо, що його побив під час відпочинку ОСОБА_5 та інші чоловіки. Вдома вона побачила чоловіка побитим, у нього на обличчі була кров, також відчувався запах алкоголю.
Вважає що побиття її чоловіка було заздалегідь сплановано на замовлення ОСОБА_5 , однак з яких причин чітко пояснити не змогла. Також повідомила, що раніше між її чоловіком та ОСОБА_5 конфліктів не було, однак її чоловіку не подобалось, що потерпілий ОСОБА_20 займався руслорегулюючими роботами. Також повідомила, що раніше ОСОБА_3 заробляв на життя тим, що разом з односельцями завантажував вантажні автомобілі піском та гравієм біля річки Прут.
Свідок ОСОБА_17 надав суду показання, що особисто подій, які відбувалися 16 червня 2019 року біля річки Прут у період з 18:00 до 18:20-18:30 не бачив. Приблизно о 18:20 йому на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_12 та попросив підійти на місце відпочинку, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 побилися.
Коли він підійшов до р.Прут, де відпочивали його син, ОСОБА_3 , ОСОБА_12 та інші, то побачив свого сина у крові. Також від присутніх він дізнався, що ОСОБА_21 побив ОСОБА_5 , після чого забрав сина та вони пішли додому. Вважає що побиття його сина було заздалегідь сплановано ОСОБА_5 , оскільки його син ОСОБА_18 виступає проти проведення руслорегулюючих робіт ОСОБА_5 , вважає що вони проводяться з порушенням норм чинного законодавства.
Також в ході судового розгляду кримінального провадження судом досліджено письмові докази по справі, зокрема:
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2019 року за №00000131, з якого вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_5 від 17 червня 2019 року та ОСОБА_6 від 19.08.2020 року3 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом прийняття заяви 17 червня 2019 року про кримінальне правопорушення, подане ОСОБА_5 ;
-письмовою заявою ОСОБА_6 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення 16 червня 2019 року;
-актом судово-медичного дослідження (обстеження) №547 від 18.06.2019 та висновок судово-медичної експетизи №641 втор. від 16.07.2019, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці нижньої повіки правого ока, в потиличній ділянці дещо справа, рану різану по тильній поверхні проксимальної фаланги 1-го пальця лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоровя відповідно.
-акт судово-медичного дослідження (обстеження) №567 від 21.06.2019 та висновок судово-медичної експетизи №1038 втор. від 04.11.2019, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в підочній ділянці зліва та по передньо-аксилярній лінії зліва на рівні 8-9го ребра.
-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.09.2020 за участю ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і його дії вважає вірно кваліфікованими за ч.1 ст. 296 та ч.3 ст. 296 КК України, з наступних підстав.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.4,5,6 постанови № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися, зокрема заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла, кваліфікують за ч.1 ст.296 КК України.
Кримінально карним хуліганством визнається грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Кримінальна-правова оцінка хуліганства та розрізнення його від інших видів посягань, зокрема проти життя та здоров`я людини, з метою правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність, проводиться за сукупністю ознак суспільно-небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюють склад даного злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально карне.
Об`єктом захисту норм, передбачених ст.296 КК України, є громадський порядок, який слід розуміти, як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв етичних правил, традицій інших поза юридичних чинників і відображається у безпечності громадського спокою, охорони здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі та ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються суспільно-корисною діяльністю.
Грубість порушення громадського порядку, кримінальним законом не конкретизована, є оціночним і визначається з урахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості їх вчинення, кількості потерпілих від зазначених дій, їхнього віку, стану здоров`я, істотності порушення їх інтересів, або інтересів підприємств, установ чи організацій.
Мотивом грубого порушення громадського порядку є явна неповага до суспільства. При цьому явною і очевидною, як для винної, так і для потерпілих і оточуючих, неповагою до суспільства вважається прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Великою Палатою Верховного Суду, у справі № 288/1158/16-к, висловлено правову позицію, згідно якої, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України, є вчинення таких умисних дій, що супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, до таких ознак хуліганства можуть бути віднесені насильство із завданням потерпілому побоїв або заподіяння тілесних ушкоджень, знущання над ним чи пошкодження майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, або таке, яке особа тривалий час уперто і навмисно не припиняла, так само поєднані з демонстративною зневагою до загально прийнятих норм моралі.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.
Тобто, громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. Початок прояву такого діяння може бути різний, проте для кваліфікації хуліганства момент виникнення бажання його вчинити не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою (складовою) цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами кримінального провадження, дії у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_3 , мали місце 16 червня 2019 року, біля 18:00 в публічному місці - на березі річці Прут, де відпочивали громадяни, у тому числі жінки та діти, за участю кількох потерпілих, яких побив обвинуваченний, також були завдані тілесні ушкодження ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .
В своїх показах, як потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , так і свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_15 відповідно вказували, що ОСОБА_3 порушував громадський порядок: в стані сп`яніння кричав та висловлювалися нецензурною лайкою, бив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останнім завдав тілесні ушкодження, довго та вперто не припиняв свої дії, в результаті чого був зірваний масовий відпочинок присутніх громадян.
На численні зауваження свою поведінку і дії обвинувачений не припинив, а навпаки, свою агресію спрямував на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , громадянина, який втрутився та намагався припинити його протиправні дії.
До показань ОСОБА_3 про те, що конфлікт з ОСОБА_5 спровокував сам потерпілий, суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .
Також суд критично оцінює показання обвинуваченного щодо невизнання своєї вини у вчиненому та заперечення кваліфікації своїх дій, твредження про те, що умислу на вчинення хуліганський дій він не мав, а з потерпілим ОСОБА_5 у нього неприязні стосунки.
Наведені пояснення обвинуваченого суд не бере до уваги виходячи з наступного.
Серед мотивів, що штовхають людей на вчинення суспільно небезпечних дій , помсті належить одне з перших місць. Її витоки сягають ще до кровної помсти - родоначальниці всіх видів помсти, відомих людському суспільству. Цим, головним чином, і визначається її соціально - психологічний зміст і соціальна небезпека.
Помста виступає як чіпкий і небезпечний пережиток минулого. Живлять помсту різноманітні протиріччя, наявні в різних сферах людського життя. Але найчастіше помста виникає на побутовому основі, на грунті конфліктних ситуацій, де вона є причиною скоєння багатьох злочинів .
Специфіка помсти - в її безпосередньому джерелі, який визначає соціально - психологічний зміст і спрямованість даного мотиву. Помста виникає на грунті суперечливих, найчастіше неприязних відносин між людьми. В її основі лежить образа, невдоволення діями, вчинками іншої особи і пов`язане з ними прагнення одержати задоволення, як моральне так і матеріальне, за нанесену образу.
Помста як мотив злочину виражає собою прагнення одержати задоволення за заподіяне в минулому зло, за дії, які істотно зачіпають інтереси винної особи або його близьких.
Таким чином, визначальним у змісті помсти є образа і зло. Від характеру і змісту образи залежить характер і зміст помсти. Чим сильніше образа, тим , за загальним правилом, сильніше буває виражена помста.
Помста носить особистий характер, породжується злом і сама творить зло, вона відноситься до числа тих спонукань, оцінка та визначення соціально - психологічного змісту яких багато в чому залежать від конкретних обставин і дій інших осіб, що викликають цей мотив до життя.
Найчастіше помста викликається протиправними та аморальними діями іншої особи, які істотно зачіпають інтереси винної особи або його близьких, і в цьому випадку вона буває в якійсь мірі такою, яку можна вибачтити, носить менш низький характер, ніж в інших випадках, або ж навпаки, помста, що виникла у відповідь на правомірні, справедливі дії потерпілого є безпричинною, і злочини, вчинені на її основі являють підвищену суспільну небезпеку не тільки для потерпілого, а для оточуючих, які б інший момент часу могли б опинитися на місці потерпілого.
Ідея помсти виникає під впливом зовнішніх факторів - певних дій потерпілого, які зачіпають ті чи інші інтереси винного. Разом з тим причину помсти не можна зводити виключно до обставин об`єктивного характеру. Вона має і своє суб`єктивне обгрунтування, безпосередньо пов`язана з індивідуально - психологічними особливостями особистості, ціннісними оріентаціями і установками.
Помста виникає під впливом образи, хуліганський мотив - під впливом приводу. Помста шукає задоволення, хуліганський мотив - приводу. В основі помсти лежать якісь конкретні дії іншої особи, які істотно зачіпають інтереси винного або його близьких. Хуліганський мотив не має зовні скільки-небудь істотної причини, яка б пояснювала все те зло (руйнування і насильство), яке несе в собі цей мотив. Основу хуліганського мотиву становить розгнузданий, вульгарний егоїзм, який у свою чергу сам визначається цілим комплексом потреб, прагнень і почуттів, які потворно сформувалися, почуттям незадоволеної потребності, прагненням до самоствердження і самовираження, до показового нехтування нормами закону та моралі. Без зовні видимої причини ці спонукання здаються нікчемними, безглуздими, абсурдними, і, по суті, вони ставлять під сумнів саму здатність особи до пред`явлення йому скоєних на основі цих мотивів дій. Цим і пояснюється парадоксальність думок і дій хулігана. Однак ці мотиви не виникають на голому місці і не є наслідком виключно злої волі. Вони також мають суб`єктивні причини. Але ці причини віддалені від факту вчинення злочину. Вони кореняться в умовах виховання особистості, в особливостях її ціннісних орієнтацій і життєвої установки. Хуліганські спонукання нерідко формуються під впливом якихось дій потерпілого, але ці дії не мають вирішального значення в поведінці винного. Зовнішні умови, в тому числі і дії потерпілого, служать лише зручною формою вираження хуліганських устремлінь.
Під час судового розгляду ані обвинувачений ОСОБА_3 , ані потерпілий ОСОБА_5 , ані свідки не навели будь яких свідчень про протиправну поведінку ОСОБА_5 по відношенню до обвинуваченого, його близьких родичів, спричинення якої-небудь образи, конфліктних ситуацій тощо, які б слугували причиною особистих неприязних відносин.
Показання обвинуваченного ОСОБА_3 щодо наяності особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_5 судом оцінюються критично, оскільки вони не підтверджені жодними обєктивними фактами, та вважає їх такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
До показань свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17 в частині наявності між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 особистих неприязних відносин через проведення потерпілим руслорегулюючих робіт в с.Горбово суд також оцінює критично, оскільки вважає їх такими, що базуються на припущеннях свідків, які не були безпосередніми очевидцями події, а також свідки не навели суду жодних конкретних фактів щодо наявності між вказаними особами конфлктів у минулому.
Щодо умислу обвинуваченого на вчинення саме хуліганських дій, суд вважає, що на його наяність вказують показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , які показали суду, що обвинувачений ОСОБА_3 безпідставно почав ображати та нецензурно висловлюватися відносно потерпілого ОСОБА_5 , та після зауваження вискочив з-за столу та, одразу ж безпричинно наніс потерпілому удар в область обличчя, що є переконливим свідченням того, що обвинувачений з очевидністю, як для себе, так і для оточуючих, протиставив себе іншим громадянам з відвертим ігноруванням існуючих правил поведінки. З аналізу показів потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 вбачається, що будь-якого факту образи, принижування або нецензурного вислювання з боку ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 не мало місце.
Крім того, суд вважає, що невдоволення ОСОБА_3 проведенням ОСОБА_5 руслорегулюючих робіт в с.Горбова, небажання висловити свої зауваження щодо проведення цих робіт у законний спосіб, шляхом повідомлення правоохоронних та контролюючих органів про відомі йому порушення, а бажання здійснити особисту розправу з потерпілим викликані прагненням до самоствердження і самовираження через показове нехтування нормами закону, а тому його дії зумовлені наявністю саме хуліганського мотиву.
Оцінюючи досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а в сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях обвинуваченого має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та ч. 3 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1, 3 ст.296 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком та нетяжким злочином відповідно.
Обставин, згідно ч.1 ст.66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказана обставина не заперечувалась самим обвинуваченим, а також підтверджена показаннями свідків.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра.
Враховуючи наведене, суд враховуючи ставлення ОСОБА_3 до скоєного, приходить до висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі та вважає за можливе, враховуючи думки потерпілих, призначення такого покарання з випробуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень статті 69 КК України суд не вбачає з огляду на відсутність сукупності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.
Вказане вище покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідатиме вимогам ст.65 КК України є необхідним і достатнім для нього, відповідно виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудові доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді, складеної органом пробації від 14.06.2022 року, вказано, що ОСОБА_3 становить низький рівень ризику небезпеки для суспільства, виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень можливо до останнього призначити умовний термін покарання, без реального покарання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч.5 ст.128 КПК України.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За приписами п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди за №4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно з п.п 5, 9 зазначеної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Заявлені потерпілими цивільні позови на суму 250 000 грн. в рахунок заподіяної моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню на суму 12 000 грн., оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі кожному з потерпілих заподіяна моральна шкода. При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнали потерпілі у результаті заподіяння їм тілесних ушкоджень обвинуваченими.
Керуючись ст.ст.12, 50, 65, 66, 67, 296 КК України, ст.ст.368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.3 ст.296 КК України, та призначити йому наступне покарання:
за ч.1 ст.296 КК України у виді одного року обмеження волі;
за ч.3 ст.296 КК України у виді двох років позбавлення волі
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити основне покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. та послуги адвоката в сумі 19 350 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. та послуги адвоката в сумі 19 350 грн.

Речовий доказ: DVD-R диск із безперервним відеозаписом слідчої дії та DVD-R диск про вручення ОСОБА_3 підозри - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: