Справа №613/515/22 Провадження № 1-кс/613/260/22
30 серпня 2022 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання начальника Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на: автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору; причеп до вантажного автомобіля, д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, власниками яких являється ОСОБА_4 - шляхом заборони їх відчуження. Зберігання вищевказаного майна просить здійснювати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, що розташовується за адресою: смт. Золочів, вул. Центральна, 26, Богодухівського району Харківської області.
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 11 серпня 2022 року до ВП №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що невідомі особи здійснюють крадіжку зерна з вагонів, за адресою: станція Одноробівка, Золочівська ОТГ, Богодухівського району Харківської області.
11 серпня 2022 року було проведено огляд місця події на залізничних коліях, поблизу станції Одноробівка, Золочівська ОТГ, Богодухівського району Харківської області, де було виявлено причеп д.н.з. НОМЕР_2 , який розташовувався під залізничним містком поруч з вагоном зерна та автомобіль марки «КАМАЗ» з д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вищевказане майно є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання підтримав.
Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Про важні причини свого неприбуття не повідомив.
В порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Слідчий суддя, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, надані докази, приходить до наступного.
Слідчий суддя, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали клопотання та надані докази, приходить до слідуючого.
Відповідно до постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 11 серпня 2022 року, вищевказане майно визнано та долучено до даного кримінального провадження в якості речових доказів та передано на зберігання до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.
Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до статті 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На думку слідчого судді, прокурором доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, так як вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту підлягає частковому задоволенню, так як вищезазначене майно є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, які зберігають на собі сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ та необхідні експертам з метою проведення експертиз.
При цьому, слідчий суддя, вважає за можливе застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна та визначити спосіб накладання арешту на: автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та причеп до вантажного автомобіля, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом заборони їх відчуження та передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , під розписку, попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на: автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та причеп до вантажного автомобіля, д.н.з. НОМЕР_2 , власниками яких являється ОСОБА_4 шляхом заборони їх відчуження.
Арештоване майно: автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та причеп до вантажного автомобіля, д.н.з. НОМЕР_2 , передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , під розписку, попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України;
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Золочівського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити заінтересованим особам, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, роз`яснивши їм право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1