Справа № 545/3547/22
Провадження № 1-в/545/849/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава заяву засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Харківської області Харківського району с. Лизогубівка, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, яка має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої позбавленої батьківських прав, не працевлаштовану, зареєстровану за адресою : АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

- 12.12.2007 р. вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнену з іспитовим строком на 2 роки;

- 14.10.2011 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70,71 КК України до позбавлення волі на 3 роки 1 місяць та умовно-достроково звільнену 04.04.2014 р. з невідбутим строком 4 місяці 18 днів;

- 15.01.2015 р. вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та звільнену 28.08.2017 р. по відбуттю строку покарання,

за даною справою засудженої: 16.09.2019 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула визначений строк покарання для застосування до неї умовно-дострокового звільнення, вказує, що вона має працює, має заохочення та щиро розкаялася у вчиненому.

На адресу суду від представника адміністрації та засудженої ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд подання без їхньої участі, заяву підтримують та просять задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення заяви засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що вона засуджена за вчинення тяжкого злочину, раніше неодноразово судима, за весь час відбування покарання має три стягнення, що свідчить про передчасність застосування до неї умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та матеріали справи за заявою, суд приходить до висновку, що заява засудженої ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання,призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, засуджена ОСОБА_4 за весь час відбування покарання має три стягнення за грубі порушення у мов відбування покарання, які погашені, має три заохочення в період на протязі року що перед поданням заяви.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України до засудженої ОСОБА_4 є те, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, однак засуджена за весь час відбування покарання має три стягнення у виді карцеру та змінила поведінку на краще в нетривалий період часу.

Крім того, ОСОБА_4 до засудження не працювала, не мала постійного місця працевлаштування, раніше неодноразово судима, але належних висновків для себе не зробила, будь-які дані про можливість прилучення її до суспільно корисної праці після звільнення відсутні, засуджена за вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, перевіривши доводи викладені в заяві, дослідивши матеріали особової справи засудженої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що за весь час відбування покарання засуджена не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

З наведеного убачається, що на даний час засуджена не досягла необхідного ступеня виправлення та не довела своє виправлення, а тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже заява засудженої ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1