Справа № 346/5581/20
Провадження № 1-кп/346/184/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , з участю: секретаря: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0000816 від 02 грудня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, на утриманні нікого не має, депутатом не являється, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Злочин вчинено при наступних обставинах. Згідно постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.01.2020 року, обвинуваченого ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - за вчинення домашнього насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 . Згідно постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.09.2020 року, обвинуваченого ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї, обвинувачений ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став. Продовжуючи свою протиправну поведінку, обвинувачений ОСОБА_4 , 30.10.2020 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме перебуваючи по місцю її проживання, безпричинно почав ламати двері вищевказаного помешкання, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та беззастежно підтвердив викладені обставини, зокрема надав суду показання, що вину визнає повністю у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, вчиняв домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , зазначив, що 30.10.2020 року він прийшов до будинку співмешканки ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , та вчинив словесну суперечку з співмешканкою ОСОБА_5 , при цьому шарпав за двері будинку. Вже з співмешканкою помирився, вони разом живуть, щиро кається, більше такого вчиняти не буде, просив суворо не карати.
Суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, в судовому засіданні доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Згідно із ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття. Згідно із ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Суд також враховує особу винного, в тому числі, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді громадських робіт, в межах санкції ст.126-1 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами. Цивільний позов не заявлявся. Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні. Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст.394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1