Справа №949/575/22
Провадження №1-кс/949/68/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратори Рівненської області ОСОБА_3 про надання дозволу на передачу у дохід держави речових доказів у кримінальному провадженні за №0000571 від 05.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратори Рівненської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про надання дозволу на передачу у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (04119, м. Київ вул. Дегтярівська, буд. 38-44, ) речові докази у кримінальному провадженні №0000571 від 05.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, у вигляді бурштину-сирцю, загальною вагою 62,5 г., вилученого 14.11.2017 року в ході обшуку господарства ОСОБА_4 в с. Грицьки, для його зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що у провадженні СВ відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувало кримінальне провадження №0000571 від 05.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Згідно матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що 05 вересня 2017 року до Дубровицького ВП надійшло повідомлення поліцейського ОСОБА_5 про те, що в лісі поблизу с. Грицьки Дубровицького району було виявлено факт видобутку бурштину-сирцю.
За вказаним фактом 05 вересня 2017 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області до ЄРДР внесено відомості за №0000571 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
У подальшому, у відповідності до вимог ст.ст. 98 100, 110 КПК України, зазначене каміння визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000571 та, згідно акту прийому-передачі майна від 13.06.2018 року, передано на відповідальне зберігання в сховище ПАТ КБ "ПриватБанк", що знаходиться по вул. Грушевського, 42А в м. Рівне.
Державним гемологічним центром України у кримінальному провадженні проведено гемологічне дослідження та надано висновок експерта №40548-Ю від 07.06.2018 року, згідно якого встановлено, що вказане вище каміння є бурштином-сирцем, загальною вагою - 62,5 г. (0,0625 кг.), орієнтовною вартістю 6 доларів 04 центи США.
У особи, в якої вилучено вказане майно, на час вилучення були відсутні будь-які документи на його видобуток чи придбання в осіб, які мають таке право, у подальшому такі документи також надані не були, серед яких мають бути: дозвіл на користування надрами (ст. 19 Кодексу України про надра), акт, що засвідчує гірничий відвід, документи оформлені у встановленому законом порядку, що посвідчують право на земельну ділянку.
Правилами торгівлі дорогоцінними металами (крім банківських металів) і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням у сирому та обробленому вигляді і виробами з них, що належать суб`єктам підприємницької діяльності на праві власності, затвердженої постановою КМУ №802 від 04.06.1998 року, передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності здійснюють операції купівлі-продажу мінеральної та вторинної сировини лише на підставі ліцензій, що видаються у порядку, встановленому законодавством. З чого слідує, що будь-які операції щодо продажу дорогоцінного каміння мають проводитись суб`єктами, які мають відповідну ліцензію.
Враховуючи те, що у особи, у якої вилучено вказане майно, відсутні будь-які документи на його видобуток чи придбання в осіб, які мають таке право, та поширеність фактів незаконного видобутку бурштину, існують достатні підстави вважати, що описане вище майно являється незаконно здобутим.
У ході досудового розслідування осіб, у яких було придбано вказане вище майно, встановлено не було. З часу реєстрації кримінального провадження до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області чи до Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури інформації про законних власників вказаного майна не надходило.
За результатами досудового розслідування, заступник начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 10 травня 2022 року прийнято рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Дубровицьким відділом Сарненської окружної прокуратури, при перевірці законності вказаного рішення, встановлено, що воно є обґрунтованим та вмотивованим.
Враховуючи те, що власника майна не встановлено, а у особи, у якої вилучено вказане майно, відсутні будь-які документи на його видобуток чи придбання в осіб, які мають на це право та поширеність фактів незаконного видобутку бурштину, існують достатні підстави вважати, що описане вище майно являється незаконно здобутим, однак не містить слідів кримінального правопорушення.
На підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, прокурор просить передати речові докази бурштин-сирець, у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України для його зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання про надання дозволу на передачу у дохід держави речових доказів, без її участі у зв`язку із службовою необхідністю.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що 05 вересня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000571 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Встановлено, що в ході обшуку будинку в с. Грицьки Дубровицького району 14 листопада 2017 року вилучено каміння, ззовні схоже на бурштин.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За результатом проведеного гемологічного дослідження від 28 грудня 2021 року на підставі якого складено висновок №40548-Ю, вказане вище каміння є бурштином-сирцем, загальною вагою 62,5 г. (0,0625 кг.), орієнтовною вартістю 6,04 доларів США.
Каміння, яке було вилучено 14 листопада 2017 року під час обшуку в будинку за місцем проживання ОСОБА_4 в с. Грицьки Дубровицького району, у зв`язку з його відповідністю критеріям речового доказу визнано таким у процесуальний спосіб та передано на зберігання в сховище ПАТ КБ "ПриватБанк", що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. Грушевського, 42А.
Згідно Акту прийому-передачі майна на зберігання від 13 червня 2018 року, ПАТ КБ "ПриватБанк" отримано на зберігання каміння бурштину сирець, що приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000571.
Постановою заступника начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 10 травня 2022 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000571 від 05.09.2017 року по факту незаконного видобутку бурштину поблизу с. Грицьки Дубровицького району, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
За змістом п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначаються Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104.
Пунктом 23 вказаного Порядку №1104 передбачено, що речові докази у вигляді дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення або напівдорогоцінного каміння або у вигляді речей, що їх містять, крім тих, що мають ознаки, які свідчать про їх історичну, музейну, наукову, художню або іншу культурну цінність, передаються для зберігання Державному сховищу дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння або уповноваженому банку.
У відповідності до п. 28 Порядку №1104, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Реалізація предметів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року №1340.
Згідно з п.п. 11 п. 9 Порядку №1340, майно, зазначене у пункті 1 цього Порядку, передається для подальшого розпорядження ним на підставі акта опису, оцінки та передачі майна, в тому числі реалізується через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію відповідно до пунктів 12 і 13 цього Порядку, з дотриманням таких вимог: незаконно добуті природні ресурси та виготовлена з них продукція, а також знаряддя незаконного добування природних ресурсів за рішенням комісії, створеної відповідно до пункту 7 цього Порядку, підлягають реалізації через відповідні торгівельні підприємства, а ті, що є продуктами харчування, - передачі закладам, зазначеним у підпункті 9 цього пункту
Відповідно до положення п.п. 3, 5 Положення про порядок формування та зберігання Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1998 року №387, до Державного фонду зараховуються дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння, закуплені на території України та за її межами за рахунок коштів державного бюджету, відходи і брухт дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані, дорогоцінні метали та дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння у виробах і брухті, скуплені у населення і юридичних осіб, конфісковані або реквізовані відповідними органами згідно з законодавством України чи здані як скарб, безхазяйні, а також одержані за правом спадкоємства чи дарування, цінності Історичного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, який є складовою частиною Державного фонду. Безпосереднє формування і зберігання цінностей Державного фонду здійснює Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння.
У відповідності до п. 15 ст. 1 Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України - організація, що входить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, і забезпечує закупівлю за рахунок державного бюджету, приймання, зберігання, продаж дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані.
Як визначено п. 10 Положення №387, дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння у виробах і брухті, скуплені у населення, юридичних осіб, конфісковані або реквізовані, безхазяйні та такі, що за правом спадкоємства чи дарування перейшли у власність держави, і скарби надходять до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння без відповідної переробки.
Таким чином, оскільки вказані вище речові докази, були предметами кримінального правопорушення, власника вилученого майна досудовим розслідуванням не встановлено, їх слід передати у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України для його зарахування до Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
З огляду на те, що немає необхідності у подальшому зберіганні речових доказів, зазначених у клопотанні, чинним законодавством не передбачено іншого порядку вирішення долі речових доказів, аніж зазначено у ст. 100 КПК України, клопотання є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 170-174, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратори Рівненської області ОСОБА_3 про надання дозволу на передачу у дохід держави речових доказів у кримінальному провадженні за №0000571 від 05.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України задоволити.
Передати у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (04119, м. Київ вул. Дегтярівська, буд. 38-44, ) речові докази у кримінальному провадженні №0000571 від 05.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, у вигляді бурштину-сирцю, загальною вагою 62,5 г., вилученого 14.11.2017 року в ході обшуку господарства ОСОБА_4 в с. Грицьки, для його зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
Ухвала слідчого судді є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1