Справа № 455/152/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/760/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.07.2022 року про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старий Самбір, Самбірського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_9 ,

особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_7 ,

встановила:

цією ухвалою до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , страждаючи хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, 4 серпня 2021 року в період часу з 21.20 год. до 24.00 год. перебуваючи у житловому будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із власником будинку ОСОБА_10 , наніс останньому декілька ударів твердим предметом в ділянку ока та підборіддя та декілька ударів ножем по різних частинах тіла, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці щитовидного хряща, рани правої вилиці, рани під нижньою щелепою справа, рани над щитовидним хрящем, чотирьох колото-різаних ран на шиї справа, колото-різаної рани під щитовидним хрящем, колото-різаної рани під тілом нижньої щелепи зліва, двох колотих ран в ділянці кута нижньої щелепи зліва, двох колото-різаних ран на лівій боковій поверхні шиї, а також рани в ділянці мечевидного відростка грудини, рани лівої половини грудної клітки, садна та синця в ділянці другого/третього міжребер`я зліва, рани під лівою ключицею, рани правого плеча та передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що призвели до смерті потерпілого.

На зазначену ухвалу захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , а кримінальне провадження закрити.

В мотивах апеляційної скарги захисник вказує на те, що суд першої інстанції не в повній мірі вказав показання свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні вказав, що конфлікт із обвинуваченим у потерпілого був більше року тому. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпіла ОСОБА_15 будь яких показань, які б підтверджували чи спростовували причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не надали. Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції зазначив, що йому нічого не відомо про конфлікти потерпілого із ОСОБА_7 . Звертає увагу на неналежність як доказу акта застосування службового собаки, оскільки відповідно до такого службовий собака, який взяв слід до будинку, в якому проживає ОСОБА_7 не завів. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що одяг, на якому були виявлені сліди РБК, був вилучений в будинку, де проживає ОСОБА_7 , лише під час другого обшуку 09.08.2021 року. Зазначає, що напередодні працівники поліції проникали до будинку ОСОБА_7 , що викликає значні сумніви у достовірності вказаного доказу. Зазначає, що протокол за результатами негласної слідчої дії від 16.12.2021 року є неналежним доказом, оскільки у ньому ОСОБА_17 , який є братом ОСОБА_7 , будь-яких ствердних пояснень про вчинення суспільно небезпечного діяння його братом не надавав. Вважає, що матеріали ЖЄО №4172 від 21.10.2018 року про те, що потерпілий звертався із заявою до поліції з проханням вжити заходів до ОСОБА_7 , який розбив вікно у його будинку, не можуть бути доказом у кримінальному провадженні, оскільки вказаний конфлікт мав місце три роки до вбивства.

Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_7 , його захисника та законного представника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався та пришов до правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 як особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, примусових заходів медичного характеру, що підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами.

Згідно з даними протоколів огляду місця події від 5 серпня 2021 року та протоколу огляду трупа від 05.08.2021 року вбачається, що місцем події є житловий будинок АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_10 із численними колото-різаними ранами, зафіксовано обстановку на місці події та було вилучено предмети, що можуть містити на собі сліди злочину. Знаряддя вчинення вбивства на місці події виявлено не було.

З акту від 05.08.2021 р. вбачається, що під час застосування службового собаки, останній взявши слід від місця події дійшов до воріт, які ведуть на подвір`я будинку ОСОБА_9 - матері ОСОБА_7 , проживаючого з нею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколами обшуків від 05.08.2021 року та 09.08.2021 року у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено одяг, взуття, змиви РБК та зіскоби РБК, предмети, які можуть містити сліди злочину, в т. ч. чоловічі шорти чорного кольору з білими полосками, у які був одягнений ОСОБА_7 04.08.2022 - 05.08.2021 року.

Висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 №51 від 06.09.2021 р. встановлено, що причиною смерті стала травма магістральних судин шиї (правої та лівої внутрішніх сонних артерій), що ускладнилася гострою крововтратою. При експертизі трупа виявлені наступні ушкодження: при зовнішній забійна рана поти лицевої ділянки голови справа; садно в ділянці щитовидного хряща, навколо орбітальна гематома повік правого ока, синець в ділянці підборідкового трикутника, рана правої вилиці, рана під нижньою щелепою справа, рана над щитовидним хрящем, чотири колото-різані рани на шиї справа, колото-різана рана під щитовидним хрящем, колото-різана рана під тілом нижньої щелепи зліва, дві колоті рани в ділянці кута нижньої щелепи з ліва, дві колото-різані рани на лівій боковій поверхні шиї, а також рана в ділянці мечевидного відростка груднини, рана лівої половини грудної клітки, садно та синець в ділянці 2-го-3-го міжребер`я зліва, рана під лівою ключицею, рани правого плеча та передпліччя; при внутрішній - обширні крововиливи в грудинно-ключично-сосковидні м`язи шиї з обох боків, проникаючі в порожнину глотки та гортані рани, крововилив на щитовидній залозі, крововиливи в зовнішню стінку правої та лівої сонної артерії, проникаючі в порожнину правої та лівої сонних артерій колоті рани. Ушкодження по давності утворення можуть відповідати часу 04.08.2021р. та в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, яке перебуває прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Із висновку судово-медичної експертизи №101 від 10.08.2021 р. разом із фототаблицею вбачається, що у ОСОБА_7 виявлені рубці на місці загоєних ран долонної поверхні основної фаланги мізинця, трьох ран основної фаланги вказівного пальця правої кисті по реберно-зовнішній поверхні; вказані ушкодження утворилися від дії гострого предмету, по давності утворення можуть відповідати часу 04.08.2021 р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Ушкодження на тілі ОСОБА_7 могли утворитися від порізу лезом ножа, на якому був відсутній фіксатор поперечка між руків`ям та лезом, при цьому руків`я ножа могло знаходитися в правій кисті освідуваного в двох положеннях: спочатку затиснутому в кисті правої руки при чому руків`я контактувала з вказівним пальцем, а вістря було скеровано догори; а в іншому положенні руків`я-основа леза контактувало з мізинцем, а вістря леза було скеровано до низу.

Відповідно до даних висновку експертизи №СЕ-19-21/28451-БД від 16.09.2021 р. встановлено, що генетичні ознаки слідів крові, виявлених на шортах, а саме генетичні ознаки слідів крові майже на всій передній лицевій поверхні правої штанини, на лицевій поверхні з переходом на виворотну поверхню правої кишені, майже на всій передній лицевій поверхні лівої штанини, маже на всій задній лицевій поверхні правої штанини, майже на всій задній лицевій поверхні лівої штанини збігаються між собою та із генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 , встановленої висновком експертизи №1251/2021-ім від 13.08.2021 р.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що потерпілий ОСОБА_10 , який є його дядьком, напередодні мав конфлікт із ОСОБА_7 , під час якого останній вдарив потерпілого головою до дверей.

Свідок ОСОБА_17 , будучи допитаним у суді першої інстанції у присутності лікаря-психіатра, суду показав, що він є братом ОСОБА_7 і вони проживають по сусідству із потерпілим ОСОБА_10 04 серпня 2021 р. його брат повернувся додому о 21.00 год., жодних слідів крові на ньому він не бачив. На наступний день зранку його матір ОСОБА_9 повідомила, що потерпілого ОСОБА_10 вбили.

Із протоколу аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_17 під час його психологічного опитування за участю доцента кафедри прикладної психології Дрогобицького Державного педагогічного університету ОСОБА_18 , вбачається, що ОСОБА_17 повідомив, що 04.08.2021 р. о 21.00 год. його брат ОСОБА_7 повернувся додому із ножем в руках, його рука і нога була в крові. ОСОБА_17 підтвердив, що потерпілого ОСОБА_10 вбив його брат ОСОБА_7 .

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_18 підтвердила обставини, які їй повідомив свідок ОСОБА_17 в процесі проведення негласної слідчої (розшукової) дії. При цьому, додала, що матір свідка ОСОБА_17 ОСОБА_9 після повідомлення його про вбивство потерпілого казала, що треба рятувати брата.

З огляду на показання спеціаліста ОСОБА_18 , якій свідок ОСОБА_17 повідомив, що потерпілого вбив його брат ОСОБА_7 та він бачив його в день події злочину в крові та з ножем, що також підтверджується протоколом за результатами слідчої (розшукової) дії від 16.12.2021 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що показання свідка ОСОБА_17 , дані ним у судовому засіданні суду першої інстанції, є способом захисту свого брата ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, а також нав`язане пояснення за наслідком впливу матері ОСОБА_9 .

Із висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №164 від 01.12.2021 р. вбачається, що ОСОБА_7 у період інкримінованих йому дій та на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом; не здатний самостійно реалізовувати своє право на захист та не здатний правильно.

Колегія суддів вважає необґрунтованими покликання захисника у апеляційній скарзі на те, що акт застосування службового собаки від 05.08.2021 року є неналежним доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Із акту використання службового собаки від 05.08.2021 р. вбачається, що останній взявши слід від місця події дійшов до воріт, які ведуть на подвір`я ОСОБА_9 - матері ОСОБА_7 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 .

Таким чином, акт використання службового собаки від 05.08.2021 року прямо підтверджує існування обставин, що відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в т. ч. вчинення суспільно небезпечного діяння саме ОСОБА_7 , а тому є належним доказом.

Покликання захисника на недостовірність доказів отриманих в процесі проведення обшуків 05.08.2021 року та 09.08.2021 року у житлових будинках, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки такі проведені у різні дні, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегією суддів встановлено, що з метою виявлення та вилучення знаряддя вчинення злочину, а також одягу, у який був одягнений ОСОБА_7 05.08.2021 року, слідчий СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУК НП у Львівській області ОСОБА_19 05.08.2021 року звернувся до слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області із двома клопотаннями про проведення обшуку в двох житлових будинках, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначені клопотання були задоволені ухвалами слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 05.08.2021 року та 09.08.2021 року, а отже були санкціоновані в передбаченому ст. 235 КПК України порядку.

Відповідно обшуки у вищевказаних приміщеннях були проведені невідкладно у відповідності до ст. 236 КПК України після постановлення слідчим суддею суду першої інстанції ухвал про дозвіл на їх проведення 05.08.2021 року з метою відшукання знаряддя вчинення злочину та 09.08.2021 року з метою відшукання одягу, в якому був одягнений ОСОБА_7 на момент події злочину, а тому сумнівів у їхній достовірності немає.

Відтак, колегія суддів вважає, що покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 , колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.07.2022 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4