Справа №:755/2855/22
Провадження №: 1-кс/755/1125/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843 від 06.04.2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

04 липня 2022 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 03.04.2022 року близько 11 години ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшли до місця проживання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де зустріли потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В подальшому, вказані особи, разом з ОСОБА_8 , піднялись до помешкання ОСОБА_4 , а саме до квартири АДРЕСА_3 , де в подальшому спільно вживали алкогольні напої.
Того ж дня близько 15 години між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почався конфлікт на ґрунті того, що останній сховав мобільний телефон ОСОБА_7 . Під час вказаного конфлікту ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_8 . Після цього, до вказаного конфлікту приєднався ОСОБА_4 , який розпочав бійку з ОСОБА_8 . В ході вказаної бійки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення смерті ОСОБА_8 з корисливих мотивів з метою заволодіння майном потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_4 знайшов у себе в помешканні молоток, яким наніс ОСОБА_8 близько 6 ударів в область голови, тим самим подолав волю останнього до опору. Після цього, ОСОБА_4 почав тягнути ОСОБА_8 до коридору, продовжуючи наносити останньому удари молотком в область голови та кінцівок.
В подальшому, з метою подолання опору ОСОБА_8 , ОСОБА_4 знайшов у себе в помешканні мотузку, зв`язав нею верхні та нижні кінцівки ОСОБА_8 та продовжив наносити по них удари молотком.
Після цього, використавши ще одну мотузку, прив`язав один її кінець до зв`язаних рук, а інший до турніку, тим самим піднявши верхню частину тулуба ОСОБА_8 приблизно на 10 см від підлоги, чим створив умови для подальшого його удушення.
Крім того, задля припинення прохань ОСОБА_8 про те, щоб його не вбивали, ОСОБА_4 знайшов у себе в помешканні вату та ізолюючу стрічку, вставив кляп в рот ОСОБА_8 , закріпивши його ізолюючою стрічкою.
Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 з корисливих мотивів з метою заволодіння майном потерпілого, знайшов у себе в помешканні електричний шнур та почав придушувати ним останнього. Переконавшись, що ОСОБА_8 знаходиться у свідомості, ОСОБА_4 ще раз придушив останнього, після чого переконавшись, що ОСОБА_8 все ще знаходиться у свідомості, в третій раз придушив потерпілого.
Через деякий час, орієнтовно наступної доби, виявивши, що ОСОБА_8 знаходиться без ознак життя, ОСОБА_4 відв`язав останнього від турніка, після чого замотав труп в килим, зав`язавши його мотузками та ще через деякий час, близько 05 години 05.04.2022 року, виніс до смітника поруч з місцем проживання.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 з корисливих мотивів з метою заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном останнього, яким розпорядився на власний розсуд, а саме приблизно о 13 годині 05.04.2022 року продав ФОП ОСОБА_9 .
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 020-1250: смерть потерпілого настала від асфіксії внаслідок удавлення петлею.
Таким чином, згідно клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.
08.04.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
08.04.2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.06.2022 року.

24.05.2022 року керівником Дніпровської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

26.05.2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 08.07.2022 року.

04.07.2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 06 вересня 2022 року.

Згідно клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом від 06.04.2022, протоколом огляду місця події від 06.04.2022, копією лікарського свідоцтва про смерть від 07.04.2022, протоколом огляду місця події від 06.04.2022, протоколом обшуку від 06.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 06.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.04.2022, протоколом пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_9 від 07.04.2022, протоколом огляду місця події від 07.04.2022, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 07.04.2022, протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 07.04.2022, протоколом допиту свідка від 29.06.2022, протоколом слідчого експерименту від 29.06.2022, речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.
Також у клопотані слідчого, погодженого з прокурором, зазначено про наявність наступних ризиків, а саме:
- п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років;
- п. 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі буде незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні;
- п. 4 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;
- п. 5 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку сторони обвинувачення, перелічені ризики повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , на даний час, забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків і надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на потерпілих, свідків, інших осіб та на розслідування кримінального провадження. Характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, норм закону.
Отже, вивчивши надані матеріали клопотання, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваного та захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.
Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, не має офіційного джерела доходу, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Також, з моменту обрання судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України (забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення).
Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав визначати розмір застави ОСОБА_4 , оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843 від 06.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, до 02 вересня 2022 року, включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: