Провадження № 1-кс/947/3965/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого та прокурора,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Київського районного суду м. Одеси перебуває вищевказана скарга, в якій потерпілий ОСОБА_4 просить визнати дії слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та процесуального керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси прокурора ОСОБА_6 бездіяльністю та зобов`язати виконати необхідні процесуальні слідчі дії у розумні строки та негайно приступити до розслідування.
В судове засідання з`явився представник потерпілого захисник ОСОБА_3 , який скаргу підтримав в повному обсязі. Просив задовольнити та зобов`язати слідчого та прокурора виконати необхідні процесуальні слідчі дії ( перелік яких зазначений в скарзі) у розумні строки та негайно приступити до розслідування.
Слідчий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що досудове розслідування триває, жодні процесуальні строки не порушуються.
Прокурор ОСОБА_6 про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився.
Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Згідно поданої заяви та наданих матеріалів справи, в провадженні СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0002736 від 09.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Частиною 1статті 303 КПК України визначено перелік випадків, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, а саме: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39цього Кодексу; 9-1)рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором підчас досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу.
Таким чином, частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік випадків, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
Зокрема, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Отже, наведена норма дозволяє звернутись до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Скарги на інші дії чи бездіяльність цих осіб під час досудового розслідування не розглядаються.
Зі змісту поданої потерпілим ОСОБА_4 скарги вбачається, що він фактично просить прискорити досудове розслідування та пред`явити підозру особі, причетність якої, на його думку, до кримінального правопорушення, є доведеною, а також виконати певні процесуальні дії. Зі скарги потерпілого вбачається, що він вказує на фактичне на його думку самоусунення прокурора від виконання службових обов`язків, а слідчим не дотримання під час досудового розслідування вимог кримінально-процесуального законодавства.
Положеннями статті 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.
Слідчий суддя зазначає, що чинним Кримінальним процесуальним Кодексом України не встановлено строків для оголошення підозри, а ч.1 ст.36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Частиною першою статті 308 КПК України визначено, що недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня.
Крім того, положення Глави 19 КПК України визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування, під час якого слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй професійній діяльності і несе відповідальність згідно з ч.1 ст. 40 КПК України за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, водночас прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, як про це зазначено в п.4 ч.2ст. 36 КПК України, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений ним строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному КПК України. У зв`язку з чим, покладення слідчим суддею на слідчого або прокурора обов`язків щодо встановлення певних або невизначених строків проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій необхідних і достатніх для проведення процесуальних дій не узгоджується з наведеними нормами.
Слідчий суддя не вправі зобов`язати орган досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону.
Виходячи з вище наведеного, слідчий суддя вважає, що скарга потерпілого задоволенню не підлягає.
Ця ухвала не є перешкодою для реалізації особою, яка подала клопотання, своїх прав, відповідно до їх обсягу, визначеному кримінальним процесуальним законодавством, у спосіб, передбачений цим же законом.
Керуючись ст. ст. 303-308, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування та прокурора - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1