20.09.2022 363/1615/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000537 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пологи, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працює, має середньо-технічну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи обізнаними із законними умовами поводження з вибуховими речовинами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від № 622 від 21 серпня 1998 року, вчинив придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Так, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу вибухових речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в квітні 2022 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, в денну пору доби, перебуваючи поблизу смітника с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, на землі, побачив мішечок з маркуванням «ВЕРХНИЙ…Б11…122-Д30, 2С1 9/7 90/90 Ш 99-90-Ш 0,499кг», піднявши який, виявив у ньому речовину темно-жовтого кольору у вигляді циліндрів - нітроцелюлозний порох, який помістив у свою валізу, тим самим, незаконно придбав вибухову речовину, яку незаконно переносив у валізі до фактичного вилучення вказаних вибухових речовин працівниками поліції під час проведення огляду, тобто до 24.05.2022.
24.05.2022 в період часу з 16 год. 00 хв. по 16 год. 30 хв. поблизу АЗС «Мотто», по вул. Визволителів с. Лютіж Вишгородського району Київської області в ході проведення огляду місця події з валізи, яку утримував в руках ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено мішечок з маркуванням «ВЕРХНИЙ…Б11…122-Д30, 2С1 9/7 90/90 Ш 99-90-Ш 0,499кг», в якому знаходилась речовина темно-жовтого кольору у вигляді циліндрів, вагою 480 г, яка є нітроцелюлозним порохом та відноситься до вибухових речовин.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 Кримінального Кодексу України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
17 червня 2022 року між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної Угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Вказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання за ч. 1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Також, сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що саме він скоїв зазначене правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.
Захисник ОСОБА_4 вважає можливим затвердити угоду.
Прокурор також просив затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 17.06.2022 року між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути процесуальні витрати по справі у розмірі 1029,72 грн. за проведення експертизи із засудженого ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази, а саме: гранульована речовина схожа на порох у кількості близько 480 г та один предмет схожий на патрон калібром 7,62, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Вишгородського РУП ГУНП в Київській області знищити.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1