Справа № 521/6735/22
Номер провадження:1-кс/521/1740/22
УХВАЛА

19 травня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 проарешт майна в рамках кримінального провадження № 0000271 від 26.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту клопотання вбачається, що 26.03.2022 до чергової частини відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 про те, що група осіб за попередньою змовою організовують незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

В подальшому було встановлено та допитано в якості свідків: ОСОБА_4 , 1993 року народження та ОСОБА_5 , 1983 року народження, які пояснили, що їм за грошові кошти обіцяли надати послуги з перетину через державний кордон України. Домовлялися щодо перетину кордону та грошові кошти вони передавали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення слідчо-розшукових дій разом з працівниками Управління міграційної поліції Одеської області, по гарячих слідах у вчиненні вказаного кримінального правопорушення було викрито гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_7 опитано з приводу даних обставин, який пояснив, що дійсно він отримав грошові кошти та передав їх невідомому йому чоловіку за проханням своєї дружини, яка на даний час перебуває за межами України. За що вказані грошові кошти йому передавали вказані чоловіки і особу, якому він згодом передав грошові кошти, ОСОБА_6 невідомо.

За даним фактом 26.03.2022 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_8 , який під час допиту пояснив, що в зв`язку з обставинами в Україні деякий час шукав законні варіанти перетину кордону України для виїзду, через мережу інтернет однак багато варіантів було незаконного переміщення через кордон. Через деякий час ОСОБА_8 зв`язався з особою по імені ОСОБА_9 , який надав ОСОБА_10 номер телефону чоловіка по імені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_10 подзвонив ОСОБА_11 останній повідомив, що знаходиться в м. Кодима та може приїхати в Одесу через 3 дні. Далі через 3 дні ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_11 та його товаришем ОСОБА_12 , які пояснили, що вартість перетину кордону становить 4000 доларів СІЛА, виїзд здійснюється з вул. Болгарська, в м. Одесі, що підтверджує той факт, ОСОБА_11 чи ОСОБА_12 можливо є тією особою на яку вказав в допиті ОСОБА_13 .

В подальшому в ході виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України, співробітниками Управління міграційної поліції було встановлено, що до незаконного перевезення осіб через Державний кордон України можуть бути причетні:

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , а також АДРЕСА_4 , який користується мобільним номером НОМЕР_1 .

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .

В ході досудового розслідування за адресою: АДРЕСА_6 було проведено санкціонований обшук за результатом якого виявлено та вилучено наступне:

- мобільний телефон Samsung Verizon SM ВЗ11V;

- мобільний телефон Нокіа, ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ;

- протокол № 0728415;

- дозвіл на зброю НОМЕР_4 ;

- мисливська рушниця ІЖ НОМЕР_5 .

Вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засіданні підтримала клопотання та вважала за необхідне його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню наступних підстав.

У судовому засіданні слідчим доведено, що є достатні підстави вважати, що зазначені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а отже, вони відповідають критеріям, зазначеним у п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КК України.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним оборотом.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, незастосування заборони на використання вказаного майна, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 проарешт майна в рамках кримінального провадження № 0000271 від 26.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , а саме:

- мобільний телефон Samsung Verizon SM ВЗ11V;

- мобільний телефон Нокіа, ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ;

- протокол № 0728415.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_16