Справа № 147/526/22
Провадження №11-сс/801/482/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду від 28.06.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000070 від 26.06.2022 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
підозрюваної: ОСОБА_7
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 28.06.2022 року клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 задоволено.
Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах строку досудового розслідування, а саме з моменту затримання 26.06.2022 року до 25 серпня 2022 року включно.
Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не визначено.
Згідно клопотання слідчого ОСОБА_7 після розлучення зі своїм чоловіком ОСОБА_10 продовжують спільно проживати за адресою: АДРЕСА_1 . За період спільного проживання у них виникали часті сімейні сварки на ґрунті особистих взаємовідносин. Так, 26.06.2022 близько 19.35 год. у приміщенні спальної кімнати вищезазначеного житлового будинку між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , після розпиття алкогольних напоїв, перебуваючи обоє в стані алкогольного сп`яніння, виникла сімейна сварка, під час якої ОСОБА_10 застосував фізичну силу до ОСОБА_7 , а саме взяв її руками за волосся і, утримуючи, завдав їй фізичного болю. В цей момент ОСОБА_7 взяла у праву руку кухонний ніж, що знаходився поряд на тумбочці, і умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, без мети вбивства, усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, нанесла ОСОБА_10 гострою частиною ножа колотий удар в область грудної клітини зліва, чим заподіяла ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які за своїм характером є небезпечні для життя, у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої стінки грудної клітини зліва, що призвело до значної кровотечі. З місця події потерпілого ОСОБА_10 у важкому стані відразу було доставлено до комунального некомерційного підприємства «Тростянецька центральна районна лікарня», де виконано хірургічну операцію.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 28.06.2022 року і постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання АДРЕСА_1 , з покладенням певних обовязків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що слідчий суддя не встановив наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, не встановив наявність будь -якого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судом не розглянуто можливість обрання ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу.
Слідчий суддя не в повній мірі врахував та неналежно оцінив обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_7 має місце проживання, є матір`ю трьох неповнолітніх дітей, відносно яких вона не позбавлена батьківських прав, не судима, не притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_11 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрювану ОСОБА_7 , яка підтримала думку свого захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, про що 27.06.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо, тому у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи захисника ОСОБА_6 щодо необгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є необгрунтованими.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання, незаміжня, не працює, немає постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується негативно, згідно рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.01.2020 р. у підозрюваної відібрано дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення батьківських прав та передано Службі у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області для влаштування до державних дитячих закладів відповідно до віку та медичних показань дітей, та дійшов вірного висновку, що, перебуваючи на волі, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.
Посилання захисника ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_7 має місце проживання в АДРЕСА_1 , має трьох неповнолітніх дітей суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки слідчим суддею перевірено вказані обставини та надано належну оцінку в сукупності з іншими .
Крім того, в АДРЕСА_1 підозрювана ОСОБА_7 проживає без реєстрації, право власності на даний будинок не оформлене.
Вказуючи про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, захисник ОСОБА_6 фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя застосував відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальним правопорушенням, у вчиненні яких підозрюється останній.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд в дотримання вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України врахував те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинено із застосуванням насильства та прийняв законне рішення про застосування запобіжного заходу без встановлення застави.
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 28.06.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4