Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3413/22
Провадження №1-кп/523/1146/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

22.07.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 08.02.2021 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого за договором прибиральником в клінінговій компанії, не маючого реєстрації, тимчасово проживаючого (оренда) за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2021р., в нічний період часу, ОСОБА_7 перебуваючи поруч із належним ОСОБА_8 автомобілем марки «Fiat Тіро», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , розташованого біля другої парадної будинку №84/2 по вул. Сем. Палія в м. Одесі, побачив в автомобілі майно останнього, яке визначив предметом свого злочинного умислу. Далі, ОСОБА_7 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження замка автомобіля, проник до салону автомобіля, де таємно викрав набір інструментів марки «Intertool», вартістю 1099грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1099грн.
06.02.2021 року, в денний період часу, ОСОБА_6 знаходячись біля будинку №75, розташованого по вул. Ген. Бочарова в м. Одесі побачивши, як на першому поверсі будинку проводяться ремонтні роботи, після чого, у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Далі, повторно, 07.02.2021р., приблизно о 02год. 00год., ОСОБА_7 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, перебуваючи біля вищевказаного будинку, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до першого поверху, де розташована квартира АДРЕСА_2 та шляхом віджиму вікна, проник всередину, де таємно викрав, належне ОСОБА_9 майно: лазерний рівень марки «Bosch», вартістю 4383грн., міксер-дрель марки «Фіолент», вартістю 1593грн., пилосос марки «Kercher», вартістю 2349,50грн., турбінку марки «Metabo» - 2223,33грн., шуруповерт марки «Bosch» - 2110грн., а всього на загальну суму 12658,83грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 12658,83грн.
Крім того, повторно, 26.04.2021р., приблизно о 17год. 00хв., ОСОБА_7 перебуваючи на прилеглій території будинку №5, розташованого по вул. Висоцького в м. Одесі, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, підійшов до раніше знайомого йому ОСОБА_10 та зловживаючи довірою останнього, попросив надати йому належний потерпілому мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy S5», на що потерпілий будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_7 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав останньому вказаний мобільний телефон марки «Samsung», із сім-картою «Київстар», вартістю 450грн. Після чого, ОСОБА_7 заволодівши належним ОСОБА_10 мобільним телефоном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 450грн.

В судовому засіданні, ОСОБА_7 повністю визнав свою вину за пред`явленими та викладеними в обвинувальному акті обвинуваченнях, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, захисник та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує: за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та сховище; за ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_7 , який згідно зі ст.89 КК України є особою не маючого судимості, вчинив кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів, працюючого прибиральником, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не маючого реєстрації та постійного місця проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 до обвинуваченого, у зв`язку із поверненням належного їм майна.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_7 , який згідно зі ст.89 КК України є особою не маючого судимості, вчинив кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів, працюючого прибиральником, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не маючого реєстрації та постійного місця проживання, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 до обвинуваченого, у зв`язку із поверненням належного їм майна, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_10 , який просить призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України, і з цього приводу покладається на розсуд Суду, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавленням волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбачених санкціями статей 185 та 190 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1372,96грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_6 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: набір інструментів марки «Intertool» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки «Samsung» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_11 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя ОСОБА_1