Справа № 191/791/22
Провадження № 1-кп/191/55/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000114 від 15.02.2022 відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області, із середньою освітою, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.06.2021 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.310 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

14 лютого 2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин (встановити більш точний час не надалося можливим), ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, прибув до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , зайшов у приміщення будинку, а саме в гостьову кімнату, та переслідуючи мету незаконного збагачення визначив для себе майно яке можна звернути на свою користь, а саме металеву (чавунну) плиту прямокутної форми розміром 44 см х 69 см, яка має два спеціальних отвори (конфорки), які відрізняються один від одного розміром, та два набори металевих кілець для плити, які ОСОБА_6 за допомогою фізичної сили рук вирвав з печі для опалення та з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток відповідно до висновку експерта №675/22 від 16.02.2022 в розмірі 300,00 гривень.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся. Підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання обвинуваченому просить призначити згідно з чинним законодавством.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини та тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий, скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого повинно бути у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України з урахуванням вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 та застосуванням ст.71 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої та судово-трасологічної експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь експерта та держави.

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, які надані суду, з матеріалами кримінального провадження, зберігаються в суді.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази металеву плиту прямокутної форми розміром 44 см х 69 см та два набори металевих кілець для плити - залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь експерта ОСОБА_7 (розрахунковий рахунок НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №675/22 від 16.02.2022 в розмірі 180 (сто вісімдесят дві) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-22/5618-Д від 22.02.2022в розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн. 72 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1