Справа № 309/3671/22
Провадження № 1-кс/309/545/22
У Х В А Л А

31 серпня 2022 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000353 від 29.08.2022 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000353 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна .

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.08.2022, близько 02:00, громадянин ОСОБА_5 керуючи автомобілем ВАЗ 2106. д.н.з. НОМЕР_1 на відрізку дороги E26, рухаючись зі сторони м. Хуст, на відстані 200 метрів від залізнодорожнього переїзду, не впорався з керуванням в результаті чого заїхав в кювет та допустив зіткнення з деревом. В результаті ДТП, водій отримав тілесні ушкодження у вигляд перелому нижніх кінцівок, а пасажири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали множинні переломи нижніх кінцівок та рвані рани обличчя.

Відомості по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 29.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки ВАЗ, моделі 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ,являється ОСОБА_8 , мешканка АДРЕСА_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

У органу досудового розслідування виникла необхідність проведення ряду експертиз, для чого необхідна наявність вищевказаного автомобіля на час проведення досудового розслідування.

Оскільки автомобіль є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та згідно п.4 ст. 2 ст. 167 КПК України відповідає критеріям тимчасово вилученого майна, однак, в разі не накладення арешту на автомобіль, його необхідно негайно повернути, згідно ч.5 ст.171 КПК України, особі у якого він вилучений, що може привести до втрати чи знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, слідчий просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене мапйно , а саме автомобіль ВАЗ, моделі 21063, д.н.з. НОМЕР_1

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки ВАЗ, моделі 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ОСОБА_8 , мешканка АДРЕСА_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

В судове засідання слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 не зявився, у своєму клопотанні просить суд провести розгляд клопотання у його відсутність.

В судове засідання користувач вилученого майна ОСОБА_5 не зявився надіславши суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Як вбачається з матеріалів клопотання, майно, а саме автомобіль на який слідчий клопоче накласти арешт, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, зареєстрованого в ЄРДР № 0000353 який необхідний для проведення судових експертиз, а також для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому з метою запобігання можливості приховування вказаного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення на нього арешту.

Також, слідчий суддя вважає за можливе вищевказане майно залишити на зберіганні у місці, визначеному слідчим, а саме на майданчику тимчасового утримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, суддя слідчий

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000353 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволити .

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме на автомобіль марки ВАЗ, моделі 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ОСОБА_8 , мешканка АДРЕСА_1 , користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1