У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/931/22

04 жовтня 2022 року селище Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі: заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Богородчани скаргу ОСОБА_3 на постанову від 31 серпня 2022 року начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0000055 від 01 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

29 вересня 2022 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла скарга ОСОБА_3 .

Скаргу мотивує тим, що 30 липня 2022 року її колишній чоловік ОСОБА_5 близько 11 години 45 хвилин у АДРЕСА_1 спричинив їй тілесні ушкодження.

01 серпня 2022 року за вказаним фактом були внесені відомості до ЄРДР за №0000055 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

31 серпня 2022 року постановою начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Копію постанови отримано представником заявника 21 вересня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді від 30 вересня 2022 року було відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала доводи скарги.

Представник ВП N 2 Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, його неявка відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя дослідивши матеріали судової справи, приходить до наступних висновків.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізначава, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0000055 від 01 серпня 2022 року сектором дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснювалось досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_3
31 серпня 2022 року начальником сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 ухвалено постанову про закриття кримінального провадження №0000055 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до статей 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Аналогічні положення відображені і у ч. 5 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
При проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, на їх переконання, для прийняття вмотивованого рішення.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Зі змісту ч. 1 ст. 40-1 КПК України слідує, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.
Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Слідчий суддя, на якого відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем постанови.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Зокрема, якщо дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення чи самої події, то він має звернути увагу на те, щоб така постанова в обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у його вчиненні.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним.
Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження дізнавач у постанові від 31 серпня 2022 року посилається на те, що під час досудового розслідування не здобуто жодних доказів, які б вказували, що ОСОБА_3 дійсно було умисно спричинено тілесні ушкодження та жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_5 в умисному вчинені кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України також не виявлено.
Разом з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження дізнавачем не було дотримано положень вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки дізначачем доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
Дослідивши оскаржувану постанову від 31 серпня 2022 про закриття кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що при її прийнятті, дізнавач не надав належної оцінки показанням потерпілої ОСОБА_3 , висновку судово-медичної експертизи, оскаржувана постанова містить відповідей на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.
Під час досудового розслідування не встановлено механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, правомірність дій ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_3 .
Під час досудового розслідування не здійснено необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дії, направлених на перевірку фактів, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про її формальність.
Більш того, у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується потерпіла у справі повідомила, що саме ОСОБА_5 завдав їй тілесні ушкодження, проте вказана особа відповідно до вимог КПК допитана не була, допит потерпілої ОСОБА_3 проведений поверхово без належного з`ясування обставин справи.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження дізнавачем не було дотримано положень вимог кримінального процесуального закону, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а відтак, скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.
При цьому, слідчий суддя, з огляду на положення ч. 4 ст. 40- 1 КПК України позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ними висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Керуючись статтями 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову від 31 серпня 2022 року начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0000055 від 01 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя