печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.04.2022, -

ВСТАНОВИВ:
27.06.2022 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_7 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.04.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора, її збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що 24.02.2022 о 5:00 годині президент рф оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

У зв`язку з цим, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні запроваджено правовий режим воєнного стану, який діє і досі.

У подальшому цього ж дня Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, віроломно здійснено пуски крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України та цивільним об`єктам, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

З 24.02.2022 підрозділи ЗС та інших військових формувань РФ здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі та поранення тисяч цивільних осіб, у тому числі жінок і дітей, знищення та пошкодження сотень цивільних об`єктів.

Так, ЗС та інші військові формування РФ із території Республіки Білорусь здійснили перетин державного кордону України поза пунктами пропуску та, переслідуючи мету окупації українських населених пунктів, почали рух у напрямку міста Києва. В кінці лютого 2022 року, більш точної дати не встановлено, ЗС та інші військові формування РФ, продовжуючи рух у напрямку міста Києва, зайняли позиції на території села Синяк, Бучанського району, Київської області.

У цей час, ОСОБА_6 , за версією слідства, перебуваючи на території села Синяк, Бучанського району, Київської області, вирішив заволодіти довірою військовослужбовців ЗС РФ, шляхом здійснення колабораційної діяльності, яка полягала в організації та проведенні заходів політичного характеру, здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором.

Для безперешкодного здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, ОСОБА_6 отримав від військовослужбовців ЗС РФ дозвіл на вільне пересування територією АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_6 упродовж кінця лютого - березня 2022 року, за період окупації АДРЕСА_1 збройними силами РФ, неодноразово висловлював публічні заклики до жителів села припинити чинити будь-який опір представникам ЗС РФ, підкорюватись усім їх наказам, закликаючи до співпраці з державою-агресором, активно поширював серед місцевого населення інформацію на підтримку держави-агресора, а також отримував гуманітарну допомогу від держави-агресора та розповсюджував її серед місцевого населення.

10.03.2022 у публічному місці, а саме поблизу приміщення кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , будучи громадянином України, діючи спільно з військовими держави-агресора, організував збори місцевого населення, під час проведення яких, російські військові представили його старостою села Синяк.

У подальшому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи громадянином України, в період часу окупації, виконуючи обов`язки старости, тимчасово окупованого села Синяк, Бучанського району, Київської області, ОСОБА_6 здійснював інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором та її представниками військовими РФ, шляхом виконання їх вказівок, створення, збирання, одержання, зберігання та використання відповідної інформації.

03.05.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Синяк Вишгородського району Київської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, після затримання, повідомлено про підозру у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора, її збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.05.2022 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 01.07.2022.

23.06.2022 стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження та надано до них доступ.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України підтверджується зібраними у даному кримінальному проваджені наступними доказами, зокрема:

- показами свідка ОСОБА_8 ;

- показами у якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- показами свідка ОСОБА_14 ;

- показами свідка ОСОБА_15 ;

- показами свідка ОСОБА_16 ;

- проведеним обшуком кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено гуманітарну допомогу країни-агресора;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий вказує, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , крім того органом досудового розслідування зібрано докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, проте для завершення досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій на проведення яких потрібен додатковий час, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, а відтак виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою. Вказали, що в провадженні відсутні докази щодо організації ОСОБА_6 зборів у селі та призначення його старостою села. ОСОБА_6 не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування та суду або здійснювати вплив на свідків в кримінальному провадженні. Просили врахувати, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, має незадовільний стан здоров`я, є інвалідом ІІ групи.

Підозрюваний зазначив, що під час окупації не здійснював співпраці з російськими військами, а займався виключно допомогою громадянам, які перебували у селі, зокрема надавав потрібні ліки, здійснював поховання загиблих. Про відсутність ризиків переховування від слідства вказує факт, що до постановлення ухвали про тримання його під вартою перебував дома та не вчиняв незаконних дій.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000502 від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора, її збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

03.05.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора, її збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.05.2022 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 01.07.2022.

23.06.2022 стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження та надано до них доступ.

З матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні звершено досудове розслідування, оскільки 23.06.2022 стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження та надано до них доступ, разом з тим, закінчити його та виконати одну із передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України дій на цей час неможливо, оскільки у провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні звершено досудове розслідування, оскільки 23.06.2022 стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження та надано до них доступ, разом з тим, закінчити його та виконати одну із передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України дій на цей час неможливо, оскільки у провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_6 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України

При продовженні строку застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить висновку про доведеність ризиків.

Міцність соціальних зв`язків підозрюваного та дані про стан його здоров`я, на які посилається сторона захисту, не може бути безумовною підставою для звільнення його з-під варти, оскільки не спростовує висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого запобіжного заходу.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема під час дії воєнного стану щодо злочину, передбаченого статтями 109 114-1 КК України.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини інкримінованого підозрюваному діяння, їх наслідки, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, а саме до 25.08.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1