ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1217/22 Справа № 182/2887/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000107 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Покров, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року, було задоволено клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 12.30 годин 26 липня 2022 року до 12.30 годин 23 вересня 2022 року.
Одночасно ОСОБА_8 обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначено у межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 520 000 грн. 00 коп. (пятисот двадцать тисяч грн. 00 коп.).
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, та санкція за вчинення якого передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. У такому разі застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, може спонукати підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 раніше не судимий, на теперішній час, приблизно року не має роботи, тобто не має офіційного доходу, що свідчить про те що дохід він отримує він зайняття злочинною діяльністю. Зазначене вказує на наявність ризику скоєння нових злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів чи психотропних засобів.
Крім того, по провадженню допитані свідки, які знайомі ОСОБА_8 , що може спонукати останнього вплинути на свідків, з метою зміни ними своїх показань.
Слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, ч. 3 ст. 183 КК України, врахував матеріальне становище підозрюваного, та зазначив, що необхідно визначити заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, або зменшити розмір застави.
Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.
Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказує, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, формально підійшов до оцінки ризиків, перерахованих в клопотанні сторони обвинувачення.
Вказує, що слідчий суддя не врахував дані про особу ОСОБА_8 , який має постійне місце реєстрації, мешкає разом з матір`ю, має неповнолітню доньку, 2014 року народження, тимчасово не працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Крім того, апелянт зазначила, що визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає майновому стану підозрюваного, та є непомірною.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та речовими доказами.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому судом першої інстанції враховано вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_8 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має постійного місця роботи, постійного джерела прибутку. Слідчий суддя вважав доведеними наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Керуючись положеннями ст. 182 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. ст. 177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.
За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосуванню забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.
Враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб в сумі 520 000 (п`ятисот двадцять тисяч) гривень, яку встановив слідчий суддя, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та розмір визначеної слідчим суддею застави не є завідомо непомірним для підозрюваного і в межах вимог ч. 4 ст. 182 КПК України.
Колегія суддів, враховуючи викладене вважає сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.
Доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя не взяв до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має на утриманні доньку, 2014 року народження, підозрюваний є раніше не судимою особою, були оцінені судом в сукупності з іншими доказами по справі та їм було надано належної оцінки.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії суддів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст.ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог чинного КПК України, як могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4