ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2973/22 Номер провадження 11-сс/814/518/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000239 від 14.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 та продовжено щодо підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.06.2022.
Відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, з тримання під вартою в умовах Харківського СІЗО на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного браслету.
Як вбачається з клопотання та ухвали слідчого судді, у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000239 від 14.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що ризики, визначені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, крім того, слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на термін від 7 до 15 років.
Крім того, слідчий суддя вказав, що прокурором доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у існуючих ризиках, які є доведеними прокурором у судовому засіданні, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою місця проживання.
Посилається на необґрунтованість пред`явленої підозри, яка була встановлена на показаннях осіб, які не були очевидцями події та під час досудового розслідування призначались і проводились експертизи службовою особою, яка не мала на те процесуального права. Крім того, вказує на недоведеність існуючих ризиків, підтвердження яких не надано прокурором. Також, посилається на порушення прокурором права на захист підозрюваного, якому всупереч вимогам КПК України, не було надано копію клопотання про продовження запобіжного заходу та копію матеріалів, що обґрунтовують клопотання до судового засідання 06.05.2022.
Захисник зазначає, що під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу, судом не було забезпечено участь підозрюваного в судовому засіданні навіть в режимі відеоконференції, що позбавило підозрюваного можливості надати пояснення щодо об`єктивних даних вчинення ним дій реанімації своєї матері ОСОБА_11 , а саме штучного масажу серця та вентиляції легень.
Також, вказує, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, а самецивільну дружину та неповнолітнього сина, неофіційно працював на момент обрання запобіжного заходу, має місце реєстрації та фактично проживає з родиною в АДРЕСА_2 .

Позиції інших учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 та його підзахисний ОСОБА_8 підтримали подану в інтересах останнього апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав.
Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000239 від 14.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, 26.02.2022 у вечірній час доби, але не раніше 16 год. 00 хв., знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_11 , 1948 року народження.
Під час перебування у приміщенні зазначеної квартири, між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на побутовому ґрунті раптово виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_12 виник злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , знаходячись в кімнаті вищевказаної квартири, перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_11 , яка перебувала у приміщенні кімнати, діючи з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій і наслідки, які можуть настати від їх здійснення, діючи умисно, та бажаючи їх настання, наніс руками не менш 10 ударів по голові та тулубу ОСОБА_11 . В результаті отриманих ударів ОСОБА_11 впала на підлогу та припинила подавати видимі ознаки життя.
Згідно висновку експерта № 10-12/572-С/22 від 31.03.2022 під час експертизи трупу виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана на лобі зліва, синці на обличчі (не менше 3), ділянки крововиливів в м`які покрови волосяної частини голови (5), та ознаки крововиливів під оболонки мозку. Синці на грудній стінці (не менше 3); чисельні переломи ребер з двох сторін по декільком анатомічним лініям, деякі з розривом плеври та зміщенням уламків; двійний перелом грудини. Синці на правому стегні, лівому плечі та в зоні лівого тазостегнового суглобу. Вказані ушкодження утворились внаслідок ударних дій тупих твердих предметів, а також внаслідок дії стиснення незадовго до настання смерті. За ступенем тяжкості травма грудної клітини у вигляді чисельних переломів ребер та грудини зі зміщенням та розривами пристінкової плеври мають ознаки тілесного ушкодження Тяжкого ступеню по критерії загрози для життя (пп. 2.1; 2.1.2.;2.1.3.о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗУ 17.01.1995). Окремі синці мають ознаки тілесного ушкодження Легкого ступеню по критерію тривалості розладу здоров`я; забійна рана та внутрішньочепні крововиливи, враховуючи відсутність даних про їх клінічний перебіг, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.(пп 4.8; 2.3.2,б,а Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗУ 17.01.1995). Причиною смерті ОСОБА_11 стала поєднана тупа травма тіла з наявністю чисельних переломів ребер та грудини, а також черепно-мозковою травмою, які ускладнились розвитком травматичного шоку.
14.03.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Цього ж дня постановою першого заступника керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_13 до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб.
12.04.2022 постановою керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_14 підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до 11.05.2022.

06.05.2022 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , яке мотивоване тим, що заявлені ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, не зменшилися, а також послався на неможливістю завершити досудове розслідування до закінчення дії попереднього рішення про тримання під вартою ОСОБА_8 , унаслідок необхідності проведенні певного переліку слідчих дій.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 09.05.2022, слідчий суддя, продовжуючи ОСОБА_8 запобіжний захід - тримання під вартою, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про те, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України.
Так, під час вирішення клопотання слідчого, слідчий суддя встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; 2) незаконно впливати на свідків, експертів, оскільки підозрюваний ознайомлювався із відповідними процесуальними документами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, серед яких, в тому числі, є процесуальні документи з даними учасників кримінального провадження; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 не працює, постійного місця роботи не має, веде спосіб життя, який не відповідає загальноприйнятим стандартам здорового способу життя, а отже, маються достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може продовжити вчиняти нові злочини.
При цьому слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження прав ОСОБА_8 перебувати на волі.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші (менш суворі) запобіжні заходи, має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Безпідставними є доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої підозри.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Слідчим суддею було встановлено, з чим погоджується і колегії суддів, що з сукупності наданих доказів, зокрема протоколу огляду місця події від 27.02.2022, протоколів допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 27.02.2022, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 14.03.2022, протоколу проведення слідчого експерименту від 14.03.2022 за участі ОСОБА_8 , висновків експертиз № 10-12/572-С/22 від 31.03.2022, № 10-14/8/10-12/572-C/22 від 31.03.2022, 10-14/8/10-12/572-С/22 від 26.04.2022, вбачається можлива причетність ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що є лише підставою для застосування запобіжного заходу, а не для визнання вини особи.

Надання їм оцінки з точки зору достатності та допустимості, є прерогативою суду під час здійснення судового розгляду по суті, як і надання оцінки легітимності призначення і проведення експертиз в ході досудового розслідування, на чому наполягає захисник.

Щодо не вручення ОСОБА_8 копії клопотання про продовження запобіжного заходу та копію матеріалів, що обґрунтовують клопотання, то вказана обставина спростовується наявними в клопотанні підписами ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 про отримання клопотання та доданих до нього матеріалів 05.05.2022.

Захисник в апеляційній скарзі також вказує на факт здійснення розгляду клопотання без участі ОСОБА_8 , що слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_8 перебуває в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» та на зв`язок в режимі відеоконференції не вийшов, згідно довідки від 09.05.2022 майора внутрішньої служби ОСОБА_17 повідомлено, що в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» від 05.03.2022 відсутній доступ до мережі інтернет, у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі інтернет.

Відповідно до п.7 Роз`яснень Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», викладених у листі №1/0/2-22 від 03.03.2022, зазначено про можливість, як виняток, розгляду клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

А тому здійснення розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі підозрюваного ОСОБА_8 також не є порушенням з огляду на ситуацію, що склалася у м. Харкові у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України.

Відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 , на які захисник акцентує увагу, зокрема про міцні соціальні зв`язки - цивільну дружину та неповнолітнього сина, не офіційне працевлаштування на момент обрання запобіжного заходу, наявність місця реєстрації та фактичного місця проживання з родиною в АДРЕСА_2 , істотно не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Таким чином, на переконання колегії суддів слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому апеляційні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 09 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3