№ 207/2635/22
№ 1-кп/207/419/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні №0000194 від 19.08.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в 05 год. 00 хв. 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших формувань Російської Федерації нанесені інтенсивні обстріли по території України, а також ракетно-бомбові удари по аеродромах в АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та інших військових об`єктах Збройних Сил України, зокрема військових частин Дніпропетровської області, а саме: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 .

Таким чином, підрозділи збройних сил та інших формувань Російської Федерації розпочали та продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

01.08.2022 приблизно о 15 годині 00 хвилин, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час дії військового стану, діючи умисно, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння РФ та її представникам у порушенні суверенітету та тимчасової окупації України, створення в суспільстві думки про легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил РФ щодо вторгнення та окупації території України, перебуваючи у публічному місці, а саме біля входу до залізничної станції «Запоріжжя- Кам`янське» (колишня станція - Баглій), за адресою: АДРЕСА_4 , публічно заперечував здійснення збройної агресії проти України, публічно закликав інших громадян України до підтримки рішень та дій держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Так, перебуваючи у громадському місці з великою кількістю людей, у присутності свідка ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, ОСОБА_3 розпочав публічно висловлювати коментарі, що мають переконливі ознаки публічного заперечення здійснення збройної агресії проти України, та за своїм характером направлені на встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, містять ознаки публічних закликів до підтримання рішень, дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, при цьому усвідомлюючи той факт, що його менторі чують оточуючі та ведеться відео зйомка його дій, про що було повідомлено, зокрема, свідком ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку від 09.09.2022 року №87-225-12 судово-лінгвістичного дослідження комісії факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара встановлено, що висловлювання та судження ОСОБА_3 мають переконливі ознаки публічного заперечення здійснення збройної агресії проти України, та за своїм характером направлені на встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, місять ознаки публічних закликів до підтримання рішень, дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України. Коментарі є публічними, оскільки їх висловлювання здійснювалось у громадському місці із значною кількістю людей, при цьому їх висловлювання мало характер не приватної бесіди, а здійснювалось таким чином, аби їх могло почути якомога більше оточуючих та перехожих, тобто висловлювання були направлені на необмежену кількість людей.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України, як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічному заклику до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора до співпраці з державою - агресором, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

У відповідності до ст. 302 КПК України, обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно зазначеної норми КПК, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_5 , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 111-1 КК України як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічному заклику до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора до співпраці з державою - агресором, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 111-1 КК України відноситься до кримінальних проступків, ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 ККУкраїни, суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. З огляду на викладене суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 302, 369, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 10 (десять) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1