Справа № 740/241/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/123/22
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

20 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові одночасно в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ніжин Чернігівської області, громадянину України, не одруженому, не працюючому, який не має місця проживання та реєстрації, 30.05.2018 був засуджений Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.187, ст.119 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04 червня 2022 року, без визначення суми застави.

Задовольняючи подання ,слідчий суддя вказала, що враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, притягнення його раніше до кримінальної відповідальності, можливість його впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, високий рівень переховування від органу досудового розслідування та суду.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, мотивуючи тим, що органом досудового розслідування не було доведено жодного із зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а стороною захисту було надано обґрунтоване спростування таких ризиків, при цьому, сторона захисту підкреслює, що працює та буде співпрацювати з органом досудового розслідування та доводити свою невинуватість.

Апелянт переконує, що оголошена підозра ОСОБА_6 не може вважатись обґрунтованою, як така, що не містить достатніх фактичних даних, які б пов`язували його підзахисного із зазначеними подіями. Слідством не встановлені час, місце та мотиви організації розбійного нападу, а з урахуванням того, що ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення перебував у місцях позбавлення волі, слідчим не доведено, яким саме чином він міг керувати групою осіб на місці вчинення злочину.

Підозра органу досудового розслідування не ґрунтується на доказах, а виключно є припущенням, що з огляду на практику Європейського Суду, не може вважатись достатніми підставами для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу тримання під вартою. При цьому, на обґрунтування доводів оголошеної підозри слідчий посилається на протокол допиту одного єдиного свідка ОСОБА_9 та дані проведеного з ним слідчого експерименту. При цьому, суд не врахував, що у вказаного свідка з ОСОБА_6 неприязні відносини через грошові зобов`язання, а також їх спільної участі в іншому злочині, за який ОСОБА_6 відбув покарання, а свідок ОСОБА_9 був звільнений умовно-достроково.

Звертає увагу, що відповідно до протоколів допиту потерпілих, останні не чули з ким саме спілкувались по телефону інші підозрювані, при цьому вони обидва перебували у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, вважає не обґрунтованими і ризики, вказані у клопотанні, як підстави для обрання саме такого виду запобіжного заходу. Так, у ОСОБА_6 немає і ніколи не могло бути жодних доказів у вказаному кримінальному провадженні, що позбавляє його можливості їх знищити чи спотворити. Через те, що до вказаного у клопотанні кримінального правопорушення він не має жодного відношення у ОСОБА_6 відсутні підстави впливати на потерпілих та свідків у цьому провадженні. Вказує на те, що оскільки його підзахисний не знає хто по справі є свідками чи може бути свідками, це саме по собі виключає можливість існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику про можливість ухилитися від органів досудового слідства та суду, зазначає про те, що на сьогоднішній день ОСОБА_6 відбув залишок строку попереднього покарання і не має наміру повертатись до колонії, оскільки відчув на власному гіркому досвіді, що таке відповідальність. Наміру вчиняти новий злочин його підзахисний не має, а слідством не вказано у який спосіб особа, якій нічого невідомо про вчинений злочин, може його продовжити. Більш того, за матеріалами провадження інкриміноване кримінальне правопорушення є закінченим, отже ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також є недоведеним.

Захисник критично ставиться до висновку суду про неможливість при менш суворому запобіжному заході забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Сторона захисту запевняє, що жодних дій, спрямованих на виправдання згаданих слідством ризиків вчиняти не збирається, має відкритий намір співпрацювати зі слідством з метою доведення невинуватості свого підзахисного, який більш за все бажає побачити свою бабусю, з якою у нього дуже теплі стосунки та яка готова прийняти його у себе вдома. Той факт, що раніше був засуджений не може бути вагомою підставою для тримання підозрюваного під вартою, адже призначений строк покарання за минуле кримінальне правопорушення він відбув.

З урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, захисник вважає, що її застосування проти прав людини є неприпустимим і становить ризики для справедливості кримінального провадження в частині дотримання закону.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про домашній арешт, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, зазначаючи про погрози потерпілому, відмовитися від своєї заяви, який подав клопотання його захистити, відсутність у підозрюваного місця проживання та реєстрації, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 13 січня 2022 року у невстановлений час вступив в злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , спрямовану на вчинення розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_6 по мобільному телефону керував діями ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , надав їм інформацію щодо місця знаходження потерпілих, а також давав вказівки щодо обставин нападу на потерпілих.

Так, 13 січня 2022 року, близько 23 години, неповнолітній ОСОБА_10 , вступивши в злочинну змову з ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_6 , перебуваючи на відстані 5 км. від автодороги М-02 Кіпті-Глухів-Бачівськ у напрямку об`їзної автодороги Р-67 Чернігів-Прилуки-Пирятин між селами Зруб та Колісники, на узбіччі автодороги вчинили напад на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , застосувавши при цьому насильство, що є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , а саме нанесли йому множинні удари в ділянки голови та тулуба, а також здійснили три постріли предметом, схожим на пістолет, в голову і стегно потерпілого, чим спричинили тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, після чого зв`язали останньому руки за допомогою мотузки, таким чином, подолали його волю до опору та повністю позбавили можливості чинити активні дії. Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заволоділи майном потерпілих, а саме: грошовими коштами в сумі 41 000 грн., золотим ланцюжком вагою близько 200 грамів вартістю близько 335 000 грн, що належать ОСОБА_12 , а також сережками та каблучкою (комплект) у вигляді квітки ромашки, вага яких разом становить близько 10 грамів, каблучка у вигляді квітки з фіолетовими камінцями вагою близько 5 грамів, загальною вартістю близько 2.5 125 грн, що належать потерпілій ОСОБА_13 .

За даним фактом СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області 14 січня 2022 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.

22 січня 2022 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У цей же день слідчим суддею Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення суми застави.

15 березня 2022 року строк слідства у вказаному кримінальному провадженні був зупинений у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, неможливістю проведення досудового розслідування та відсутністю об`єктивної можливості звернення до суду з обвинувальним актом.

11 травня 2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

ОСОБА_6 підозрюється в організації розбійного нападу на потерпілих, з метою заволодіння їх майном, у тому, що по мобільному телефону передав усю інформацію щодо потерпілих та керував діями спільників під час здійснення розбійного нападу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду, чинити тиск на потерпілих та свідків у даному провадженні, з метою зміни останніми своїх показань на свою користь, оскільки суд приймає до уваги тільки ті показання, які сприймає безпосередньо у судовому засіданні, а не ті, що були надані під час досудового розслідування, тим більше, що потерпіла ОСОБА_13 вже отримує погрози на свою адресу, у зв`язку з чим звернулась з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Посилання сторони захисту на те, що свідок ОСОБА_15 обмовляє ОСОБА_6 через неприязні відносини, нічим не підтверджуються окрім наданої інформації підозрюваним, у той час, як показання свідка узгоджуються з показаннями потерпілої.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_6 не знає хто є свідками у кримінальному провадженні, а тому ризик щодо його впливу та тиску на них, є малоймовірним, не заслуговують на увагу. Так, сторона захисту не заперечує, що підозрюваний знайомий зі свідком ОСОБА_9 , проходив з ним в якості обвинуваченого в одному провадженні, у них склалися неприязні стосунки. Крім того, матеріали провадження містять відомості щодо всіх без винятку свідків та потерпілих, що не становить таємниці і сторона захисту матиме можливість дізнатись ці відомості. Отже, вірним є твердження сторони обвинувачення про існування такого ризу, як можливість впливу на свідків та потерпілих.

Той факт, що у ОСОБА_6 дуже теплі стосунки з бабусею, яка згодна йому надати своє помешкання для постійного перебування, не є підставою яка гарантує належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з огляду на те, що з бабусею вони тривалий час не бачилися (про це вказав сам апелянт), а за місцем відбування покарання підозрюваний характеризується негативно, як особа схильна до вчинення чисельних правопорушень, він є постійним порушником дисципліни, і це в умовах ізоляції під постійним контролем, що дає обґрунтовані підстави вважати, що розуміючи тяжкість можливого покарання, він може ухилитися від слідства та суду. При цьому, колегія суддів переконана у тому, що при наявності такої кількості негативних відомостей про підозрюваного, його схильності, його бабуся фізично неспроможна утримувати підозрюваного за місцем свого проживання та позитивно вплинути на його поведінку з метою забезпечення належної процесуальної поведінки протягом строку розслідування кримінального провадження.

Підозрюваний не має постійного місця проживання та реєстрації, а також джерел до існування і підтримки з боку родини, що утворює цілком реальний ризик продовження злочинної діяльності.

Обставини кримінального правопорушення, яке було заздалегідь сплановане, під час нападу на потерпілих було застосоване фізичне насильство, а також зброя, окрім виконавців розбійного нападу, була третя особа, яка напад організувала та керувала діями нападників, у провадженні проходить рідний брат підозрюваного, який молодший від нього та немає кримінального минулого, а тому з урахуванням характеру підозри, репутації підозрюваного та учасників кримінального провадження, при більш м`якому запобіжному заходу не буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_6 .

Таким чином, належне обґрунтування доцільності продовження ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання слідчого.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 травня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_16 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_17