Провадження № 11-кп/4823/432/22
Категорія - ч.3 ст. 185 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

26 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0008166 від 21 грудня 2019 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0008166 від 21 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України, повернутий прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме для встановлення точного місця перебування обвинуваченого та забезпечення його явки в судове засідання.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, через неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що під час підготовчого судового засідання судом відразу було поставлене на обговорення питання про повернення обвинувального акту прокурору, при тому, що прокурор повідомляв суд про те, що з метою встановлення місця знаходження обвинуваченого та забезпечення його явки до суду необхідно використати передбачені КПК України можливості, зокрема, щодо приводу обвинуваченого та, у разі необхідності, зупинення судового провадження та оголошення його у розшук.

Судом не надано прокурору можливості для висловлення та обґрунтування необхідності застосування вказаних заходів забезпечення кримінального провадження, вчинення відповідних процесуальних дій щодо оголошення розшуку обвинуваченого та не заслухано думку його захисника щодо такого клопотання прокурора. Натомість судом одразу оголошено про вихід суду до нарадчої кімнати, тим самим позбавлено прокурора можливості висловити думку щодо вчинення процесуальних дій, що мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Крім того, ухвала місцевого суду є незаконною, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору виключно в тому випадку, коли він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт повністю відповідає вказаним вимогам, окрім іншого, у ньому вказані адреса реєстрації та місця проживання ОСОБА_8 , які він не змінював протягом усього часу досудового розслідування та судового розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, що достеменно було відомо суду першої інстанції після того, як матеріали кримінального провадження ухвалою апеляційного суду були повернуті на новий судовий розгляд.

Головуючим викладені суперечливі висновки щодо відсутності інформації про місце перебування ОСОБА_8 та адреси місця його проживання, внаслідок чого безпідставно прийняте рішення про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки мотивом повернення обвинувального акту прокурору є не його не відповідність вимогам кримінального процесуального закону, а відсутність інформації про місце перебування ОСОБА_8 .

На думку прокурора, суд мав реальну можливість у підготовчому судовому засіданні, керуючись положеннями ст. 335 КПК України, розглянути та задовольнити клопотання прокурора про розшук обвинуваченого та зупинення судового провадження до встановлення його місця знаходження.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, захисника, яка заперечувала проти аргументів сторони обвинувачення, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Згідно положень ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального Закону.

Зокрема, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідність обвинувального акту вимогам закону перевірялася судом при призначенні судового розгляду в іншому складі суддів.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09 червня 2022 року обвинувальний вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 був скасований і призначений новий судовий розгляд у суді першої інстанції через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, в оригіналі вироку, надрукованому на комп`ютері, не було підпису судді і в такому вигляді кримінальне провадження надійшло до суду апеляційної інстанції.

Після скасування судом апеляційної інстанції вироку, суд першої інстанції здійснює провадження згідно з вимогами розділу ІУ КПК України в іншому складі суду, про що вказано в ч. 1 ст. 416 цього Кодексу, що не надає право новому складу суду повертати з надуманих підстав обвинувальний акт прокурору.

Вказуючи на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, через не встановлення місця перебування обвинуваченого ОСОБА_8 та його неявку у підготовчі судові засідання, поза увагою суду залишилися ті обставини, що обвинувачений у попередні судові засідання викликався саме за цією адресою, АДРЕСА_1 .

У матеріалах кримінального провадження є копія реєстраційної картки ОСОБА_8 , в якій зазначено, що названа адреса є місцем його реєстрації та проживання, а тому пояснення ОСОБА_9 , яка назвалася бабусею обвинуваченого, вказала на те, що за вказаною адресою він ніколи не проживав, з онуком вона не спілкується та де він мешкає вона не знає, не заслуговують на довіру та підлягали ретельній перевірці.

В угоді про визнання винуватості від 23 грудня 2019 року, яка була надіслана до суду одночасно з обвинувальним актом, а також у повідомленні про підозру ОСОБА_8 вказана й інша адреса, за якою може проживати обвинувачений АДРЕСА_2 , однак суд першої інстанції не вжив заходів для того, щоб викликати ОСОБА_8 за двома адресами, які зазначені в матеріалах провадження.

Той факт, що ОСОБА_8 двічі не з`явився за викликом до Деснянського районного суду м. Чернігова після скасування Чернігівським апеляційним судом вироку, не є підставою для висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам закону.

Неявка обвинуваченого на виклик суду може бути підставою для застосування примусового приводу, який у разі невиконання та перевірки місця перебування обвинуваченого працівниками поліції, підставою для оголошення обвинуваченого у розшук.

Тим більше, що через вторгнення військ російської федерації на територію нашої держави, ведення активних бойових дій на території Чернігівської області та окупацію міста ОСОБА_8 міг залишити місце проживання, як це зробила більшість мешканців міста, стати на облік внутрішньо переміщених осіб та відповідно зареєструвати місце проживання в іншому населеному пункті тощо.

Таким чином, суд першої інстанції не використав можливості, надані йому кримінального процесуальним законом, не застосував привід до обвинуваченого, коли після отримання інформації про неможливість його виконання, був уповноважений оголосити обвинуваченого у розшук, замість цього переклав свій обов`язок на сторону обвинувачення, відшукавши формальні підстави для повернення обвинувального акту.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора в тій частині, що зміст ухвали суду першої інстанції не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 372 КПК України, у ній відсутні місце складання судового рішення, не зазначений номер кримінального провадження, однак це не є істотним порушенням, яке впливає на законність ухваленого судом рішення.

При новому розгляді кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні, у разі неявки обвинуваченого, суду необхідно вжити належні процесуальні заходи, передбачені чинним КПК України, а саме: здійснення приводу, надання дозволу на затримання та оголошення обвинуваченого у розшук. Неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого, ухилення від явки до суду не можуть бути підставми для визнання обвинувального акту, як такого, що складений прокурором з порушенням вимог закону.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 липня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12