Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/383/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2022 року, якою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івано-Благодатне, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з 26.08.2022 по 25.10.2022 включно з покладенням на нього певних обов`язків.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2022 року, клопотання слідчого задоволено частково та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з 26.08.2022 по 25.10.2022 включно з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; цілодобово не покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб зі свідками, у кримінальному провадженні за вийнятком участі в слідчих діях та в суді.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в тому, що мешканець м. Кропивницький, Кіровоградської області, ОСОБА_8 , не бажаючи займатися суспільно корисною працею, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок вчинення умисних, незаконних дій у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, обрав способом незаконного збагачення незаконне переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів, для безперешкодного перетину.

Так, 10.08.2022, ОСОБА_8 в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_9 про те, що за грошову винагороду в сумі 3500 доларів США ОСОБА_8 зможе забезпечити виготовлення документів, які необхідні для перетину державного кордону України, а саме медичної документації про не придатність до військової служби з виключенням з військового обліку, за допомогою яких можна оформити дозвіл на перетин державного кордону України.

Після чого, ОСОБА_9 , 19.08.2022, на вимогу ОСОБА_8 , передав першу частину грошових коштів за виготовлення документів, необхідних для перетину державного кордону України, а саме медичної документації про не придатність до військової служби з виключенням з військового обліку в сумі 1500 доларів США.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 25.08.2022 приблизно о 10 год. 20 хвилин, на літній терасі кафе «Imaginarium», що розташоване за адресою: м. Кропивницький, вул. Чорновола, 15 б, передав ОСОБА_9 виготовлені документи необхідні для перетину державного кордону України, а саме: виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №376 КНП «Херсонський обласний кардіологічний центр» Херсонської обласної ради, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , довідка військово-лікарської комісії про не придатність до військової служби з виключенням з військового обліку, довідку про право на зміну місця проживання (місця перебування).

За вказані документи ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 другу частину грошових коштів в сумі 2000 доларів США.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що прокурором та слідчим в судовому засіданні не надано доказів та не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної ОСОБА_8 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного.
Крім того, сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Свої вимоги обґрунтував тим, що підозрюваному ОСОБА_8 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те. що останній підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків та соціально-стримуючих факторів.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як у разі направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_8 враховуючи тяжкість скоєного злочину, йому може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, тож з метою уникнення відповідальності останній, не маючи міцних соціальних зв`язків, може виїхати за межі Кіровоградської області та взагалі України; незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, усвідомлюючи міру покарання, яка може бути застосована в разі визначення його винуватим, а також з урахуванням бажання уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та вагомості зібраних доказів, які обґрунтовують підозру, підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, яких вже допитано так і тих, що підлягають встановленню та допиту, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь. Вважає, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкодити встановленню істини у справі, впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Зважаючи на все вищевикладене, беручи до уваги, особу підозрюваного ОСОБА_8 , реальність та обґрунтованість вищевказаних ризиків, вважаю, застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного є недопустимим, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Таким чином, у справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищевказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні ОСОБА_8 під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні подання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано зазначив, що прокурором та слідчим не надано доказів та не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної ОСОБА_8 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Разом із тим, на переконання колегії суддів слідчий суддя в ухвалі дійшов правильного висновку, що із наведеного прокурором переліку ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, має під собою підґрунтя тільки заявлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте недоведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленого ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаному ризику можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Тому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 слід застосувати лише виключний запобіжний у вигляді тримання під вартою.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою, як запобіжний захід застосовується лише у виключних випадках, при цьому наявність лише обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину не може бути законною підставою для застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту, зможе запобігти ризикам, які навів у своєму клопотанні слідчий.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 181, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2022 року, якою клопотання слідчого задоволено частково та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з 26.08.2022 по 25.10.2022 включно з покладенням на нього певних обов`язків залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)