Справа № 404/3553/22
Провадження № 1-кп/392/182/22

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого: судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 08.05.2022 за № 0000151 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плетений Ташлик, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою технічною освітою, одруженого, малоючого на утриманні малолітню дитину, 2009 р.н., одноосібно обробляє земельні ділянки сільськогосподарського призначення, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
08.05.2022 року о 18:30 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Toyota camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , біля приміщення сільської ради побачив ОСОБА_7 , який не надав йому перевагу в русі. В подальшому ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на вчинення хуліганських дій усвідомлюючи, що його дії суперечать нормам моралі, наблизившись до ОСОБА_7 , почав спілкуватися з останніми в грубій формі виражаючись гучно нецензурною лайкою та виражаючи погрози в бік останнього. Після чого, ОСОБА_3 проявляючи агресію, з мотивів явної неповаги до суспільства, тим самим показуючи свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки, прагнучі самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставивши себе іншим громадянам, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: пристрій «ПМ-Т» калібру 9 мм Р.А. з серійним номером НОМЕР_2 та КІ008517, 1969 р.в. в магазині якого були споряджені пістлетні патрони «несмертельної дії» (травматичної) з гумовими кулями калібру 9 мм Р.А. промислового виробництва, здійснив один постріл в область лівої ноги ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №289від 23.06.2022 року у вигляді: вогнепальна травма; сліпе поранення з травматичної зброї лівої ступні; стороннє тіло лівої п`яти які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснив, що 08.05.2022 року він разом з дружиною та дочкою, рухався на автомобілі Тойота та в с. Олександрівка побачив, що їде мотоблок, яким керував потерпілий та були ще два пасажири. Вказаний мотоблок зробив не передбачуваний маневр, у зв`язку з чим він(обвинувачений) з метою уникнення зіткнення, був змушений різко гальмувати та здійснити маневр, у результаті чого, його дочка вдарилася головою в «стійку». Після чого, обвинувачений порівнявся з іншим учасником дорожнього руху, зупинив цілеспрямовано свій автомобіль, та вийшов, щоб зробити зауваження потерпілому, з приводу такої його поведінки на дорозі. В цей час він був на емоціях, виражався в сторону потерпілого лайкою та здійснив постріл в область ніг потерпілого, після чого, потерпілий став тікати та побіг в інший бік. Зброю носив при собі, оскільки вступив в добровольче формування територіальної громади та брав активну участь в обороні громади, має відповідний дозвіл на зброю. Вказав, що потерпілому відшкодував завдану ним шкоду повністю, за ініціативою потерпілої сторони. Щиро жалкує про вчинене, соромно за таку його поведінку, готовий нести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення. Також зазначив, що бажає бути поряд із сім`єю, виховувати дочку, займатися суспільно-корисною працею, а саме вирощуванням сільськогосподарської продукції, допомагати ЗСУ. Обіцяв в подальшому дотримуватися загальних правил поведінки в суспільстві та норм законодавства. Просив не призначати покарання пов`язане з позбавленням волі, зробив висновки на майбутнє. У вчиненому щиро кається.

Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним вивчення письмових доказів у провадженні, допиту потерпілого та свідків.

Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено. З`ясувавши позиції прокурора та обвинуваченого, захисника, потерпілого в наданій на адресу суду заяві, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.296 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд призначає покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання. При цьому покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами скоєного, особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до положень ст. 12 КК України до тяжких злочинів. Вказане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 проти громадського порядку та моральності.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що ОСОБА_3 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, постійно бере активну участь у громадському житті житлового кварталу, з початком вторгнення росії в Україну вступив в добровольче формування територіальної громади та брав активну участь в обороні громади, одноосібно обробляє земельні ділянки сільськогосподарського призначення, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, за час перебування в установі тричі звертався зі скаргами на стан здоров`я, на теперішній час стан здоров`я ОСОБА_3 відповідає наявному в нього захворюванню та потребує періодичних специфічних курсів лікування, на диспансерних обліках у кабінетах нарколога та психіатра КНП «Маловисківська лікарня» не перебуває, раніше не судимий.

Крім того, згідно з досудовою доповіддю відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданою органом пробації, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, та враховуючи наявність власного житла, відсутності шкідливих звичок та кримінальних зв`язків, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе, за умови здійснення інтенсивного нагляду з боку органу пробації при виконанні покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Судом також враховується позиція потерпілого у справі, який у заяві, наданій на адресу суду, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі та жодних претензій він до нього не має. Між ними відбулося повне примирення. Просив призначити ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Обставинами, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що засноване на належній критичній оцінці своєї поведінки та готовність нести, передбачене законом покарання, усвідомлення своєї вини, крім того, обвинувачений в судовому засіданні надавав послідовні та вичерпні зізнавальні покази, також суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання - добровільне відшкодування завданої шкоди.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.66 КК України та п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого інші обставини:
- особа вперше притягується до кримінальної відповідальності (з урахуванням постанови від 01.11.2018 року у справі № 654/1966/15-к Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду);

- незадовільний стан здоров`я, та те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності виходячи з приписів Постанови від 01.11.2018 року у справі № 654/1966/15-к, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду. В даному конкретному випадку обвинувачений є інвалідом з дитинства, хворіє на між хребцеві кили грудного та поперекового відділу хребта. Хворобу Петерса лівого кульшового суглобу. Потребує періодичних специфічних курсів лікування;

- вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу випадкових обставин виходячи з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року та Постанови від 3 лютого 2022 року у справі № 640/16016/15-к Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду. В даному випадку встановлено, що правопорушення носило сугубо ситуативний, випадковий характер та було викликано порушенням ПДР України потерпілим та створенням ним аварійної ситуації для обвинуваченого.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції ч.4 ст.296 КК України, у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Однак враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 бажає виправитися, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду, негативно оцінює вчинене ним кримінальне правопорушення, демонструє готовність понести заслужене покарання,зробив для себе відповідні висновки, зобов`язався щодо недопущення вчинення ним в подальшому будь-яких протиправних діянь, має свідому громадянську позицію, займається активною волонтерською діяльністю, не є соціально небезпечним та не становить жодної загрози для суспільства, а також враховуючи позицію потерпілого, який наголосив, що між ним та обвинуваченим відбулося повне примирення, він прийняв щирі вибачення від обвинуваченого, зазначив, що вказана ситуація виникла, в тому числі, через створення ним аварійної обстановки на дорозі, категорично заперечував проти призначення обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обрана міра покарання за переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

З огляду на положення п.14 ч.1 ст.368 КПК України та встановлені обставини, розгляд кримінального провадження по суті та визнання обвинуваченим своєї вини, призначене судом покарання, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід - тримання під вартою на особисте зобов`язання та зобов`язати його виконувати обов`язки, які випливають із положень ст.194 КПК України, який на переконання суду є достатнім для запобігання ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2022 року накладено арешт на металевий предмет, зовні схожий на пістолет, 7 металевих предметів циліндричного форми, зовні схожих на патрони, дозвіл на зброю № НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , із забороною розпорядження та користування до прийняття рішення в кримінальному провадженню. Накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Сamry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , титульним власником якого є ОСОБА_6 , фактичним власником якого є ОСОБА_3 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , із забороною відчуження автомобіля до прийняття рішення в кримінальному провадженню. Вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного передано на відповідальне зберігання фактичному власнику ОСОБА_3 .
Відтак, з урахуванням відсутності цивільного позову в даному кримінальному провадженні, а також призначеного судом покарання, яким не передбачено застосування конфіскації щодо майна, арешт накладений ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2022 року - підлягає скасуванню.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання, негайно.
До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_3 роз`яснити, що в разі невиконання перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.
Цивільний позов не заявлявся.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2022 року на металевий предмет, зовні схожий на пістолет, 7 металевих предметів циліндричного форми, зовні схожих на патрони, дозвіл на зброю № НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ; із забороною розпорядження та користування до прийняття рішення в кримінальному провадженню, на автомобіль марки «Toyota Сamry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , титульним власником якого є ОСОБА_6 , фактичним власником якого є ОСОБА_3 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , із забороною відчуження автомобіля до прийняття рішення в кримінальному провадженню, - після набрання вироком законної сили скасувати.
Речові докази:

- металевий предмет схожий на пістолет, а саме (пристрій «ПМ-Т» калібру 9 мм Р.А. із серійним номером НОМЕР_2 та КІ008517, 1969 р.в. в магазині якого було 7 (сім) пістолетних патронів «несмертельної дії» (травматичної) з гумовими кулями калібру 9 мм Р.А.), що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області повертуни власнику ОСОБА_3 ;
- автомобіль «Toyota Camty» державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрація транспортного засобу (СXE 065904), що передано на відповідальне зберігання фактичному власнику ОСОБА_3 - вважати повернутим законному володільцю;
- дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути власнику ОСОБА_3 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_9
суддя