Справа № 369/3128/22
Провадження №1-кс/369/483/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000025 від 27.02.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 близько 5.00 години ранку діючи за попередньою згодою підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації нанесли авіаційний удар з невстановленої на даний час зброї по військовій частині НОМЕР_1 НОМЕР_2 , що розташована в АДРЕСА_1 , внаслідок чого пошкоджено військовий автомобіль, що призвело до тяжких наслідків.

Так, згідно рапорту оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР в Київській області ДСР НП України ОСОБА_4 при проведенні оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення вище вказаного правопорушення ймовірно причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Має у користуванні автомобілі: «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_4 , «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_5 , а тому за доцільне є проведення обшуку за вказаними об`єктами нерухомості та автотранспорту, згідно чинного законодавства України.

У зв`язку з вищевикладеним у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , може незаконно зберігати за місцем проживання боєприпаси до зброї без відповідного дозволу, установленого законами України.

В подальшому, 06.04.2022 відповідно до ч.3 ст. 233 КПК України з метою безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення та врятування майна проведено невідкладний обшук приміщення та прилеглої території, за результатами проведення якого було врятовано майно, а саме речі, які містять відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення та мають значення для даного кримінального провадження.

Зокрема, обшук проведено за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яким користується на даний час син власника нерухомого майна - ОСОБА_5 . В ході якого виявлено та вилучено можливі знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме: 55 (п`ятдесят п`ять) набоїв (патронів) калібром 7,62 мм, які надав ОСОБА_5 як такі, що не мають дозволу та знаходяться в нього без законних на те підстав.

Вказані об`єкти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000025 від 27.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000025 від 27.02.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: 55 (п`ятдесят п`ять) набоїв (патронів) калібром 7,62 мм .
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1