Справа № 750/3666/22
Провадження № 1-кп/750/314/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем судових засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 31.03.2022 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич, Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в :

Військовослужбовець військової служби за контрактом НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) старший сержант ОСОБА_5 , грубо порушуючи встановлений у Державній прикордонній службі України порядок проходження військової служби, 18.03.2022 року близько 14 годин 00 хвилин в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 (військовій частині НОМЕР_2 ), діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, яке на той час розташовувалось за адресою: АДРЕСА_2 .
24.06.2022 року старший сержант ОСОБА_5 самостійно прибув до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення.

Таким чином, старший сержант ОСОБА_5 , внаслідок самовільного залишення місця служби, обов`язки військової служби з 18.03.2022 по 24.06.2022 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків, у зазначений період часу не вживав, займаючись особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаявся.
Захисник в судовому засіданні просив не призначати реальну міру покарання, а застосувати до ОСОБА_5 ст.69 КК України.
Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_5 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного його вік, сімейний стан, стан здоров`я, соціальну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що його обтяжують, відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, а також не притягувався раніше до кримінальної відповідальності, суд вважає можливим його виправлення, з застосуванням ст. 75 КК України, без відбування покарання та з іспитовим строком.
Процесуальні витрати та дані щодо речових доказів у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні зобов`язання:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: пістолет ПМ № НОМЕР_3 та 7 патронів 9 мм до нього, які зберігаються на відповідальному зберіганні у начальника служби ракетно-артилерійського озброєння відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 повернути НОМЕР_1 прикордонному загону імені князя Володимира Великого ДПС України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1