Справа № 148/138/22
Провадження №1-кп/148/102/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Тульчина кримінальне провадження №00000017, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногірка Тростянецького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-
встановив:

29.01.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Шевченка в с. Маньківка Тульчинського району Вінницької області, маючи умисел, направлений на використання підробленого офіційного документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категорією ОСОБА_5 , виданого 30.12.2021 ТСЦ 2346 на його ім`я, достовірно знаючи, що документ підроблений, оскільки він його ніколи не отримував у встановленому законом порядку, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив на вимогу інспектора СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 підроблене у грудні 2021 року вищезазначене посвідчення водія.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що дійсно 29.01.2022 року він керував транспортним засобом, в с. Маньківка був зупинений працівниками поліції, так як в нього не горіли фари. Предявивши посвідчення водія, зясувалось, що воно видане на імя іншої особи. Дійсно, він у встановленому порядку посвідчення водія не отримував, а замовив через інтернет, так як хотів влаштуватися на роботу водія. Розуміє, що вчинив неправильно, шкодує про вчинене, просить суворо не карати.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази вини останнього, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення, а саме: умисні дії щодо використання підробленого документа.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
У відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експерта.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят гривень).
Речовий доказ: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 30.12.2021 ТСЦ 2346, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження №00000017, - знищити, скасувавши з нього арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області 02.02.2022.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 коп. витрат на залучення експерта.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1