Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4413/22
Провадження № 1-кп/553/1184/2022
В И Р О К
Іменем України

29.09.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , водія взводу матеріально-технічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 310, ч.2 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що рослини роду коноплі віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини та їх посів і вирощування є протиправними діями, та всупереч цього, наприкінці січня 2022 року, придбав через мережу Інтернет на сайті «bob-marley-seeds», насіння конопель у кількості 22 штуки з метою здійснення подальшого незаконного їх посіву та вирощування на спеціально підготовленій земельній ділянці домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , на початку травня 2022 року, точної дати досудовим розслідуванням встановити не представилося за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, здійснив незаконний посів на спеціально підготовленій земельній ділянці домогосподарства насіння конопель, культивування яких заборонено без спеціального дозволу. Після того ОСОБА_4 , маючи умисел на доведення посівів та сходів до стадії дозрівання, здійснював дії, пов`язані з їх доглядом, тим самим незаконно вирощував рослини коноплі.
01 серпня 2022 року у період з 15 години 06 хвилин по 18 годину 10 хвилин під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави обшуку житла та інших володінь ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , на території вказаного домогосподарства виявлено та вилучено 8 (вісім) рослин зеленого кольору, які згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-22/10459-НЗПРАП від 08.08.2022, мають морфологічні ознаки характерні для рослини коноплі, містять тетрагідроканнабінол і є рослинами роду коноплі. Рослини роду коноплі віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини. Окрім цього, також вилучено 9 (дев`ять) рослин зеленого кольору, які згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-22/10460-НЗПРАП від 30.08.2022, мають морфологічні ознаки, характерні для рослини коноплі, містять тетрагідроканнабінол і є рослинами роду коноплі. Рослини роду коноплі є рослинами, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини.
Отже, в загальній кількості на території вказаного домогосподарства виявлено та вилучено 17 (сімнадцять) рослини конопель, які обвинувачений ОСОБА_4 незаконно посіяв та вирощував.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 310 КК України, а саме незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з прямим умислом, в кінці липня 2022 року, зібрав перший урожай з рослин, які він незаконно посіяв на спеціально підготовленій земельній ділянці свого домогосподарства, тобто зрізав гілки коноплі, тим самим придбав вищевказаний наркотичний засіб, далі шляхом висушування виготовив наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту, який зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
01 серпня 2022 року у період з 15 години 06 хвилин по 18 годину 10 хвилин під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави обшуку житла та інших володінь обвинуваченого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено:
- верхній фрагмент полімерної пляшки та металеву кружку, на поверхнях яких виявлено нашарування, що, згідно з висновком експерта №-19/117-22/10549-НЗПРАП від 12.08.2022, містить екстракт канабісу. Екстракт канабісу віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса екстракту канабісу, у висушеному стані, становить 0,855 грами;
- речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-22/10547-НЗПРАП від 11.08.2022, містить тетрагідроканнабінол і є канабісом. Канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 22,6 грами;
- речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-22/10548-НЗПРАП від 15.08.2022, має морфологічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканнабінол і є канабісом. Канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 148,9 грами;
- речовину рослинного походження зеленого кольору, яка складається із тонких стебел з листями і суцвіттями, які згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-22/10546-НЗПРАП від 29.08.2022, має ботанічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканнабінол і є канабісом. Канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 732,309 грами.
Отже, в загальній кількості у вказаному домогосподарстві виявлено та вилучено 0,855 грами екстракту канабісу та 903,809 грами канабісу, що, відповідно до наказу МОЗ №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром, які обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, підтвердивши факт їх скоєння за викладених вище обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України вважає повністю доведеною сукупністю доказів наданих стороною обвинувачення безпосередньо перевірених судом в ході розгляду даного кримінального провадження.

Надані стороною обвинувачення докази в сукупності з показаннями обвинуваченого, не довіряти яким у суду немає жодних підстав, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України.
Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України сукупністю доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який повинен нести кримінальну відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно ч.2 ст. 8 КПК України та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.310,ч. 2 ст.309 КК України належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами по справі «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України та які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.
Відповідно до ч.ч. 1,3 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Проаналізувавши всі докази, досліджені в судовому засіданні, суд, з врахуванням вимог ст. 337 КПК України, вважає доказаною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України.
Відповідно до ч.1 статті 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази надані стороною обвинувачення за даною кримінальною справою в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 :

-за ч.1 ст. 310 КК України як незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від 10 до 50 рослин;

-за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах;

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправдання засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Суд, при вирішенні питання щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує положення п. 1 ППВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст. ст. 50 та 65 КК України, та виходить з того, що особі, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень і щиро розкаявся у цьому, його характеристику, вік, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем, беручи до уваги пом`якшуючі обставини, та відсутність обтяжуючих обставин по справі, суд вважає за необхідне призначити останньому покарання із застосуванням положень ст. 70 ч.1 КК України, у виді штрафу, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
По справі цивільні позови не заявлялись.
Відповідно до ст. 124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Долю речових доказів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

за ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати пов`язані із проведенням експертиз в сумі 7551 грн. 20 коп.

Речові докази по справі, які зазначені в постанові про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 31.08.2022 року та які залишені на зберігання в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області в м.Полтаві по вул. Сковороди, 2б, Полтавської області знищити.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1