ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1656/22 Номер провадження 11-сс/814/697/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 08 червня 2022 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Харків) ТУ ДБР, розташованого в м.Полтава, та застосовано відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця призваного під час мобілізації, перебуваючого на посаді кулеметника, маючого військове звання „солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06.08.2022 року. Визначено заставу в розмірі 198 480 грн. із встановленням передбачених ст.194 КПК України обов`язків.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, 02.05.2022 року, близько 14.00 год., ОСОБА_9 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні „солдат та перебуваючи на посаді кулеметника, під час воєнного стану, умисно, відкрито, в усній формі відмовився виконувати бойове розпорядження командира щодо вибуття в район визначених командуванням населених пунктів, чим підірвав боєготовність та боєздатність підрозділу. Вказане бойове розпорядження ОСОБА_9 по теперішній час не виконав.
05.05.2022 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України внесено до ЄРДР за №0000173.
06.06.2022 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, є необґрунтованою та такою, що не підтверджена жодним належним та допустимим доказом.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, постійно проживає за однією адресою разом зі своєю сім`єю, на його утриманні перебуває дружина, яка є інвалідом дитинства, та потребує постійної допомоги, позитивно характеризується, являється військовослужбовцем та виконує завдання безпосередньо на лінії фронту.
При цьому, слідчий суддя, в достатній мірі не врахувавши дані про майновий та сімейний стан підозрюваного, визначив занадто великий розмір застави, який є завідомо непомірним для ОСОБА_9 .
Інші учасники судового розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурорів, які вважали ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просили залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянтів.
Доводи апелянтів про необґрунтованість підозри спростовуються таким.
З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані, відображені в показаннях підозрюваного ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які вказали на підозрюваного, як на особу, яка, будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану не виконала бойове розпорядження командира, повідомленні про кримінальне правопорушення від 04.05.2022 року, витягу з ЄРДР та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.
Безпосередня оцінка наявних в матеріалах провадження доказів не впливає на визначення обґрунтованості підозри, а ці докази повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.
Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні, які також являються військовослужбовцями та несуть службу в одному з ним підрозділі, з метою зміни ними своїх показань.
Перебуваючи на свободі, ОСОБА_9 може продовжити вчинення протиправної діяльності у військовій сфері, вживати дії щодо невиконання військових наказів командирів, чинити непокору, що підриватиме боєготовність та боєздатність його військового підрозділу та сил оборони в цілому.
Інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Доводи апеляційної скарги захисника про зменшення застави, розмір якої є непомірним для підозрюваного, є необґрунтованими.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втратив застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, визначена слідчим суддею застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн, тобто в максимальних межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на думку колегії суддів, є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
Наявність позитивно характеризуючих особу підозрюваного даних, наявність постійного місця проживання, перебування на його утриманні дружини, яка є інвалідом дитинства та потребує постійного догляду, не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 08 червня 2022 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4