Справа № 372/975/22
Провадження № 1-кп-197/22
В И Р О К
іменем України

29 квітня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 22 лютого 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очаків Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12 серпня 2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 28 липня 2011 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 13 листопада 2014 року звільненого умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 4 дня; 21 січня 2016 року за ч. 3 ст. 186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року, точну дату та час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , знаходився біля лісу у с. Нещерів Обухівського району Київської області де, діючи умисно з метою незаконного придбання виготовлення та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту зірвав з куща, який за зовнішніми ознаками схожий на коноплю, декілька гілок, які переніс до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_2 .

В подальшому, перебуваючи за вищевказаним місцем проживання, ОСОБА_4 висушив зірвані гілки та подрібнив їх, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб та продовжив його незаконне зберігання для подальшого вживання без мети збуту.

21 лютого 2022 року у період часу з 14:24 до 14: 30 в ході огляду місця події за адресою буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_4 видав працівникам поліції поліетиленовий пакет із вмістом у ньому подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, яка за висновком експерта № СЕ-19/111-22/8611-НЗПРАП від 08 квітня 2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (в перерахунку на суху речовину) 12,05 г, який ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Такі дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, сторона обвинувачення кваліфікувала за ч. 1 ст. 309 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена відповідно до вимог ч. 4 ст. 369, ст. 472 КПК України між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили затвердити вказану угоду.

Сторонами цієї угоди є:

-прокурор у кримінальному провадженні прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000122 від 22 лютого 2022 року;

-обвинувачений у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Угода про визнання винуватості містить: формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, що наведено вище за текстом мотивувальної частини цього вироку; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік без покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, у тому числі, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, за участю захисника без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. У зв`язку з чим ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджене покарання та врахувати, що він повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, засуджує свою поведінку.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені статтями 469, 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вказана угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості, оскільки: її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення; обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтвердив можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

При цьому, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Одночасно положеннями ч. 5 ст. 469 КПК України визначено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд у порядку, передбаченому статтями 468-476 КПК України, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , винуватість ОСОБА_4 у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту доведена поза розумним сумнівом, а його дії стороною обвинувачення правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

У силу положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.

Відповідно до обвинувального акту завдано шкоду лише державним і суспільним інтересам, що полягає в порушенні встановленого з метою захисту здоров`я населення порядку обігу наркотичних засобів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості, укладеної 19 квітня 2022 року між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам статей 469, 472 КПК України.

Також суд бере до уваги, що прокурором було враховано вимоги ст. 470 КПК України щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку за пред`явленим обвинуваченням наявний суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового провадження відносно ОСОБА_4 в запобіганні більшої кількості кримінальних правопорушень.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік відповідає вимогам закону, а отже відповідно до умов угоди ОСОБА_4 необхідно призначити це покарання.

Оскільки таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 368-371, 373, 374, 395, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 квітня 2022 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 22 лютого 2022 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 1029,72 грн за проведення експертизи в дохід держави.

Речові докази: речовину разом із залишками попереднього упакування, яка поміщена у спеціальний пакет «Україна МВС Експертна служба» № 5602292 знищити. Диск DVD-R до протоколу огляду місця події залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1