Номер справи 703/3597/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Сміла об`єднане кримінальне провадження за клопотаннями слідчого у кримінальному провадженні від 04.09.2021 №0000536 та кримінальному провадженні від 17.01.2022 №0000041 про застосування примусових заходів медичного характеру у зв`язку із вчиненням особою у стані неосудності суспільно-небезпечених діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 , ч.3 ст.185 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалиха Смілянського району Черкаської області, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 27 серпня 2021 року близько 05 години 00 хвилин знаходячись у будинку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що останній заснув та не спостерігає за його діями, таємно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку велосипеда марки «Ardis Striker 26» гірського типу вартістю 2966 гривень 00 копійок, який знаходився у коридорі будинку та належить ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши матеріального збитку потерпілому на вказану суму.

Він же, 06 грудня 2021 року прийшов до раніше знайомого йому мешканця с. Ковалиха громадянина ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , для вирішення особистих питань та переконавшись, що в будинку та на території подвір`я нікого не має, шляхом вільного доступу, через вхідні двері, проник у середину будинковолодіння належного ОСОБА_8 , звідки з холодильника марки «Swizer» викрав тушу кози, загальною вагою 30 кг 700 гр., вартістю 80 гривень 00 копійок за 1 кілограм, чим завдав ОСОБА_8 збитків на суму 2456 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 мають ознаки суспільно-небезпечних діянь, які кваліфікуються як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.185 КК України; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.3 ст.185 КК України.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 , психічний розлад якого не перешкоджає його участі в судовому засіданні, у присутності його законного представника та захисника, не заперечував обставин, які викладені у фабулі клопотання слідчого та проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Крім того зазначив, що саме ним було вчинено суспільно-небезпечні діяння, обставини яких викладені у клопотанні прокурора, так як саме він у серпні 2021 року перебуваючи в будинку потерпілого ОСОБА_7 , який проживає АДРЕСА_3 , та скориставшись тим, що останній заснув, викрав велосипед, а також на початку грудня 2021 року прийшов до будинку свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_3 , для вирішення особистих питань та переконавшись, що в будинку та на території подвір`я нікого не має проник у середину будинковолодіння та викрав холодильника тушу кози.

Законний представник та захисник проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу психіатричної допомоги із звичайним наглядом, в зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечних діянь, не заперечували.

Крім того, під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом та у повній мірі підтверджують обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 та ч.3 ст.185 КК України, а саме:

По епізоду викрадення 27 серпня 2021 року велосипеду у ОСОБА_7 :

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 27 серпня 2021 року, в якому потерпілий ОСОБА_7 виклав обставини виявлення крадіжки у нього велосипеда;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідка про дані на осіб, що зображені на фотознімках від 07 вересня 2021 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, в якої він придбав велосипед марки «Ardis»;

- заява ОСОБА_9 від 08 вересня 2021 року, відповідно до якої, він добровільно видав працівникам поліції велосипед марки «Ardis» гірського типу;

- протокол огляду місця події від 08 вересня 2021 року з фототаблицею, відповідно до якого, дізнавачем, за участі потерпілого ОСОБА_7 , оглянуто узбіччя дороги по АДРЕСА_4 , де виявлено велосипед марки «Ardis», при цьому потерпілий ОСОБА_7 вказав, що саме виявлений велосипед був викрадений у нього. З місця події вилучено вказаний велосипед;

- протокол огляду предмету від 08 вересня 2021 року з фототаблицею, відповідно до якого, дізнавачем оглянуто велосипед марки «Ardis», який був вилучений під час огляду місця події 08 вересня 2021 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідка про дані на осіб, що зображені на фотознімках від 08 вересня 2021 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка перебувала в нього вдома 27 серпня 2021 року на його запрошення;

- протокол огляду місця події від 08 вересня 2021 року з фототаблицею, відповідно до якого, дізнавачем, за участі потерпілого ОСОБА_7 , оглянуто будинковолодіння АДРЕСА_2 , під час якого потерпілий ОСОБА_7 вказав на місце в будинку, де залишав велосипед, який в подальшому в нього було викрадено;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідка про дані на осіб, що зображені на фотознімках від 16 вересня 2021 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 як особу, з якою 26 серпня 2021 року він вживав алкогольні напої біля магазину «Люкс» по вул. Рєпіна в м. Сміла, та яку потерпілий ОСОБА_7 запросив до себе додому;

- висновок експерта №СЕ-19/124-21/11021-ТВ від 13 вересня 2021 року, відповідно до якого, ринкова вартість бувшого у використанні велосипеда «Ardis Striker 26» гірського типу станом на 27 серпня 2021 року могла становити 2966 гривень 00 копійок.

По епізоду викрадення 06 грудня 2021 року з приміщення, що належить ОСОБА_8 , туші кози:

- рапорт старшого інспектора-чергового СРПП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 17 січня 2022 року, відповідно до якого, 17 січня 2022 року до РУ надійшла заява від ОСОБА_8 про те, що в період часу з 06 грудня 2021 року по 07 січня 2022 року в АДРЕСА_3 , невідома особа викрала тушу кози;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 17 січня 2022 року, в якому потерпілий ОСОБА_8 виклав обставини виявлення крадіжки з приміщення туші кози;

- протокол огляду місця події від 19 січня 2022 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим, за участі потерпілого ОСОБА_8 , оглянуто будинковолодіння АДРЕСА_3 , під час якого виявлено холодильник марки «Swizer», в якому зберігала викрадена туша кози;

- довідка №011, видана ТОВ «Смілянський ринок» 20 січня 2022 року, відповідно до якої, вартість 1 (одного) кілограма м`яса туші світської кози станом на 06 грудня 2021 року становила 80 гривень 00 копійок.

Таким чином, у судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що 27 серпня 2021 року мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також 06 грудня 2021 року мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, які вчинені саме ОСОБА_5 .

Разом з тим, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної у п.18 справи "G.v.France", п.39 "Halilovic v.Bosnia and Herzegovina", почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновків судово-психіатричних експертиз №383 від 20 жовтня 2021 року та №35 від 09 лютого 2022 року, на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_5 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання шизотипового розладу змішаного, психопатоподібного та неврозоподібного варіанту, в стані декомпенсації, з актуальними субдепресивними розладами, паранояльною налаштованістю, пересеними в минулому субпсихотичними епізодами та розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності та помірно-вираженими інтелектуально-мнестичними розладами, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому процесі.

З огляду на виявлену в підекспертного при теперішній експертизі складну поліморфну психопатологічну симптоматику, поєднання характерних для шизотипового розладу патологічних змін в емоційно-вольовій сфері, афективних, субдепресивних розладів, порушень мислення з проявами паранояльної налаштованості та відсутністю критики до свого стану, з притаманними органічному (переважно інтоксикаційному) психічному розладу когнітивними порушеннями, комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст.94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Наведені у вищевказаних висновках експертиз обставини надають суду достатні підстави визнати ОСОБА_5 неосудним.

Відповідно до досліджених судом висновків судово-психіатричних експертиз №383 від 20 жовтня 2021 року та №35 від 09 лютого 2022 року, на час вчинення суспільно-небезпечних діянь та на час проведення експертиз ОСОБА_5 страждав на психічний розлад, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. Тобто, у ОСОБА_5 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання), так і інтелектуальної й вольової ознак юридичного критерію (нездатність усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними).

Саме на підставі вказаних обставини, суд зробив висновок про вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечних діянь у стані неосудності та, як наслідок, необхідність застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру.

Разом із тим, враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутню у особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно-небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне виключити з фабул обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому суспільно-небезпечних діянь, які зазначені у клопотаннях, посилання слідчого на форму вини ОСОБА_5 та мету, яку останній бажав досягти вчиняючи суспільно небезпечне діяння, а саме наступні твердження: «умисно» та «з корисливих мотивів».

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії, або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру - госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно ч.3 ст.94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечні діяння, які, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як проступок та тяжкий злочин, у стані неосудності, при цьому, за своїм психічним станом потребує примусового лікування, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати на проведення експертиз у сумі 686 гривень 48 копійок слід віднести на рахунок держави, компенсувавши їх за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 372, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з вчиненням ним в стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.3 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази: велосипед «Ardis» гірського типу повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 , звільнивши останнього від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання цією ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не оскаржено, а у разі оскарження - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений об 11 год. 45 хв. 03 травня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1