Справа № 686/6623/22
Провадження № 1-кс/686/2865/22
У Х В А Л А
04 квітня 2022 року м. Хмельницький
Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди, 29.03.2022 близько 16 год. 30 хв. поблизу будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у розмірі 3 500 гривень за сприяння у відчуженні належної ОСОБА_5 на праві приватної власності частки квартири АДРЕСА_1 .
30.03.2022 близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, знаходячись у салоні автомобіля «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований поблизу будинку АДРЕСА_3 , одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 2 000 доларів США, що по курсу НБУ на 30.03.2022 становило 58 509,8 гривень за вирішення питання щодо неподання ним до суду клопотання та не ініціювання перед прокурором
у кримінальному провадженні та слідчим суддею міськрайонного суду питання накладення арешту на належну ОСОБА_5 на праві приватної власності частку квартири АДРЕСА_1 , а також за сприяння у її відчуженні з метою уникнення її подальшої конфіскації за вироком суду.
31.03.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , зареєстрованого у АДРЕСА_5 , обіймаючого посаду старшого слідчого спеціальної поліції слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
У зв`язку з викладеним в рамках кримінального провадження, 30.03.2022, в період часу з 20 год. 08 хв. по 20 год. 12 хв., в ході проведення огляду місця події, за адресою: вул. Свободи, 20/1, м. Хмельницький, транспортний засіб «Nissan» моделі «Qashaqai» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 було вилучено.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 від 31.03.2022, вилучений автомобіль марки «Nissan» моделі «Qashqai» номер шасі НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження.
Указані в ухвалі слідчого судді недоліки прокурор усунув.
Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте в клопотанні міститься прохання про розгляд справи за відсутності ініціатора клопотання та прохання його задовольнити.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
На підставі ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 повідомлено про підозру в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення і невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваному ОСОБА_4 на праві власності належить на праві власності належить автомобіль марки «Nissan» моделі «Qashaqai» номер шасі НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується долученими до матеріалів клопотання копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція за яке передбачає безальтернативне застосування конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення відповідає меті та підставам його збереження з метою унеможливлення відчуження для цілей конфіскації як виду покарання, відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження розпорядження та користування його власнику.
Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).
Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Разом із тим, у клопотанні відсутнє обґрунтування ризиків знищення чи псування підозрюваним його автомобіля.
Крім цього, указаних ризик нівелюється відповідальністю за незаконне поводження з арештованим майном та застосуванням до указаного майна заборони відчуження та розпорядження.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що заборона ОСОБА_4 користуватися та володіти його власністю не відповідатиме закладеному у КПК України принципу співрозмірності (співмірності) втручання у власність особи потребам досудового розслідування.
А тому приходить до висновку про необхідність накладення арешту на указане майно шляхом встановлення заборони його відчуження та розпорядження.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково
У іншій частині вимог клопотання відмовити.
Виконання ухвали покласти на старшого старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя