Справа № 581/454/21
Провадження № 1-кп/581/7/22
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2022 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000332 від 16 червня 2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області, місце мешкання: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, працюючого оператором газорозподільної станції в сел. Липова Долина, одруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

5 червня 2021 року близько 13 год. 5 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 21065, р.н. НОМЕР_1 , рухався в межах населеного пункту по другорядній дорозі зі сторони вулиці Русанівська в сел. Липова Долина Роменського району в напрямку перехрестя доріг, де вулиця Роменська є головною дорогою.

При наближенні до нерегульованого перехрестя вказаних нерівнозначних доріг, що розташоване поблизу будинку № 92 по вул. Роменській в сел. Липова Долина, Роменського району Сумської області, в порушення вимог пункту 16.11. Правил дорожнього руху, перед виїздом на головну дорогу не впевнився у безпеці виїзду, не надав переваги в русі водію автомобіля НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки НYUNDAY СОUРЕ ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження - компресійний перелом тіл Th І Th ІІ - ІІ ст.

У даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21065, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди. Дії водія автомобіля ВАЗ-21065 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , не відповідають вимогам пункту 16.11 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди не заперечував, не оспорював фактичних обставин справи, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, зазначивши, що не помітив автомобіль під керуванням потерпілого через його високу швидкість. Вважає, що на його думку обидва водії винні у порушення правил дорожнього руху і спричиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначив, що того дня рухався по вул. Русанівській та під`їхав до перехрестя вулиць Русанівської та Роменської в селищі Липова Долина з наміром їхати прямо, де головною дорогою є вулиця Роменська, за ясної погоди, перешкод огляду проїзної частини не було, подивився в ліву сторону (в напрямку м. Ромни) та в праву (у напрямку центру Липової Долини). З лівої сторони транспорту не було, з правої за 100 метрів рухався автомобіль ВАЗ 21099, більше автомобілів не бачив, ще раз глянув у ліву сторону, бо переїжджав зустрічну смугу і почав рух. Переїхав середину дороги, залишалось близько 0,5 м. до з`їзду, відчув удар у автомобіль з правої сторони в праве крило. Після зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, із автомобіля НYUNDAY СОUРЕ вийшли потерпілий ОСОБА_7 із дружиною. Належний йому автомобіль до дорожньо-транспортної пригоди перебував у справному стані. Про дорожньо-транспортну пригоду повідомляв страхову компанію. Цивільний позов не визнав.

Позиція потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 не був допитаний під час судового розгляду справи у зв`язку з його призовом по мобілізації до лав Збройних Сил України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в повному обсязі доводиться наступними доказами.

Фактичними даними, що містяться в показаннях допитаних під час судового розгляду свідків.

Свідок ОСОБА_7 в суді дала свідчення, що 5 червня 2021 року виїхали на автомобіля марки НYUNDAY СОUРЕ під керуванням чоловіка ОСОБА_7 від магазину «Едельвейс» в ОСОБА_8 та прямували в сторону виїзду з Липової Долини до с. Довга Лука додому. Чоловік одразу обігнав автомобіль, доїжджаючи до перехрестя побачила автомобіль під керуванням обвинуваченого, який зупинився перед перехрестям, а потім він виїхав на дорогу та сталося зіткнення. Інших транспортних засобів не було, окрім автомобіля, який вони обігнали. Після дорожньо-транспортної пригоди чоловік скаржився на біль, спочатку відмовився від медичної допомоги, а потім поїхав у лікарню.

Фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів:

- протоколі огляду дорожньо-транспортної події від 5 червня 2021 року зі схемою та фототаблицями, яким зафіксовано обставини дорожньо-транспортної події в сел. Липова Долина поблизу будинку №92 по вул. Роменській (т. 1, а.с. 166-176);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 9 липня 2021 року зі схемою, проведеного з потерпілим ОСОБА_7 , яким зафіксовано обставини зіткнення транспортних засобів: автомобіля ВАЗ-21065 та автомобіля НYUNDAY СОUРЕ 5 червня 2021 року. В ході слідчого експерименту потерпілий зазначив, що 5 червня 2021 року близько 13 години, керуючи автомобілем НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_2 , рухався в напрямку с. Довга Лука зі сторони центру сел. Липова Долина. При русі здійснив обгін автомобіля ВАЗ 21099 та в подальшому виявив, як з другорядної дороги на головну, по якій він рухався, здійснює виїзд автомобіль ВАЗ 21065, не даючи перевагу керуючому ним автомобілю, в результаті чого він натиснув на гальма, але уникнути зіткнення не вдалося. Також вказав, що коли автомобіль, яким він керував, перебував на відстані 2,8 метрів до правого краю проїзної частини дороги та 80,8 м до умовної лінії орієнтиру (початок слідів гальмування), то він після обгону автомобіля ВАЗ 21099 зайняв свою смугу руху. Коли керований ним автомобіль перебував на відстані 40,9 метрів до умовної лінії орієнтиру та лівим габаритом автомобіля 2,8 метрів до правого краю проїзної частини, то він виявив автомобіль ВАЗ 2106 перед головною дорогою. Коли автомобіль НYUNDAY СОUРЕ перебував на рівні умовної лінії орієнтиру та лівим габаритом автомобіля на відстані 2,8 метрів від правого краю проїзної частини дороги, то автомобіль ВАЗ 2106 перебував на відстані 0,5 метрів від умовної лінії перетину доріг та правим габаритом автомобіля на відстані 48,4 метрів від умовної лінії орієнтиру, то останній почав рух в напрямку головної дороги, в цей момент водій автомобіля НYUNDAY СОUРЕ застосував екстрене гальмування та прийняв вправо. Коли автомобіль НYUNDAY СОUРЕ перебував на відстані 29,1 метрів від умовної лінії орієнтиру, то автомобіль ВАЗ 2106 зупинився на головній дорозі, при цьому правий його габарит знаходився на відстані 46,3 метрів від умовної лінії орієнтиру, а передня частина автомобіля на відстані 3,7 м від проїзної частини; коли автомобіль ВАЗ 2106 перебував у вказаному положенні, а автомобіль НYUNDAY СОUРЕ на відстані 37,0 м від умовної лінії орієнтиру, автомобіль ВАЗ 2106 відновив рух в напрямку перетину дороги; місце зіткнення транспортних засобів розташоване на відстані 45,0 м від умовної лінії орієнтиру та 2,0 м від правого краю проїзної частини (т. 1, а.с. 196-205);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 9 липня 2021 року зі схемою, проведеного зі свідком ОСОБА_7 , яким зафіксовано обставини зіткнення транспортних засобів автомобіля ВАЗ-21065 та автомобіля НYUNDAY СОUРЕ 5 червня 2021 року (т. 1, а.с. 206-215);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 9 липня 2021 року зі схемою, проведеного з ОСОБА_4 , яким зафіксовано обставини зіткнення транспортних засобів 5 червня 2021 року, а саме те, що автомобіль ВАЗ на момент зупинки перед головною дорогою перебував на відстані 6,7 метрів від умовної лінії перетину доріг та правим габаритом автомобіля на відстані 50 метрів від умовної лінії орієнтиру, в цей час водій ОСОБА_4 виявив автомобіль ВАЗ 21099, який перебував на відстані 144 метри від лінії орієнтиру, місце зіткнення транспортних засобів розташоване на відстані 2 метри від правого краю проїзної частини та 45 метрів від лінії орієнтиру (т. 1, а.с. 228-237);

- висновку судово-медичної експертизи №279 від 30 липня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Роменська ЦРЛ» Роменської міської ради з 5 по 9 червня 2021 року з діагнозом «компресійний перелом тіл Th І і Th ІІ - І ст. з больовим синдромом», «посттравматична клиноподібна деформація 1 ступеня тіл Т1 та Т2.». На час проведення судово-медичної експертизи знаходиться на амбулаторному лікуванні з 10 червня 2021 року та продовжує хворіти. Лікарем травматологом встановлено діагноз «компресійний перелом Th І Th ІІ ІІ ст.». Тілесне ушкодження відповідно до пункту 2.2.1. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Вказане тілесне ушкодження могло утворилися від дії тупого предмета (тупих предметів) за механізмом виникнення удар-стиснення. Не виключається можливість отримання виявленого тілесного ушкодження внаслідок ДТП. Могло утворитися в термін, вказаний в постанові, що підтверджується даними медичної документації (т. 2, а.с. 6-8);

- висновку експерта №СЕ-19/119-21/7842-ІТ від 29 липня 2021 року, відповідно до якого виявлені технічні несправності рульового керування та ходової частини автомобіля ВАЗ-21065 р.н. НОМЕР_1 носять аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час даної дорожньо-транспортної пригоди (т. 1, а.с. 14-23);

- висновку експерта №СЕ-19/119-21/7840-ІТ від 28 липня 2021 року відповідно до якого виявлена технічна несправність ходової частини автомобіля «НYUNDAY СОUРЕ» р.н. НОМЕР_3 у вигляді відсутності тиску повітря в шині заднього лівого колеса, технічна несправність рульового керування автомобіля, а також всі несправності ходової частини даного транспортного засобу носять аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час даної дорожньо-транспортної пригоди (т. 2, а.с. 28-38);

- висновку експерта №СЕ-19/119-21/7841-ІТ від 30 липня 2021 року відповідно до якого, кут між поздовжніми осями автомобіля НYUNDAY СОUРЕ та ВАЗ 21065, на момент їх первинного контакту, складав близько 105°±5°, розгорнутий вліво відносно повздовжньої вісі останнього (т. 2, а.с. 44-59);

- висновку експерта №СЕ-19/119-21/8525-ІТ від 30 липня 2021 року, відповідно до якого в даній дорожній ситуації: водій автомобіля ВАЗ 21065, р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 16.11. Правил дорожнього руху, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Водій автомобіля ВАЗ 21065, р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

З технічної точки зору в діях водія автомобіля ВАЗ 21065 р.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 16.11., 2.3.«а», 31.1., 31.4., 31.4.1.«а» Правил дорожнього руху, з яких невідповідності вимогам пункту 16.11. Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_3 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.3., 12.4. Правил дорожнього руху.

Водій автомобіля НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_3 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

З технічної точки зору, в діях водія автомобіля НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_3 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4. Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Із метою оцінки вказаних доказів та вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено процесуальні рішення, документи :

- витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000332 від 16 червня 2021 року за фактом зіткнення автомобілів НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля марки ВАЗ-21065, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 159);

- рапорти поліцейського Роменського РВП в Сумській області ОСОБА_9 про надходження 5 червня 2021 року о 13:12 повідомлення зі служби 102 про дорожньо-транспортну пригоду в сел. Липова Долина (т. 1 , а.с. 164-165);

- заяву ОСОБА_4 про залучення до матеріалів кримінального провадження №0000332 від 16 червня 2021 року в якості речового доказу автомобіля марки ВАЗ 21065, р.н. НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 178);

- заяву ОСОБА_7 про залучення до матеріалів кримінального провадження №0000332 від 16 червня 2021 року в якості речового доказу автомобіля марки НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_2 (т. 1, а.с. 179);

- постанову слідчого Роменського РВП ОСОБА_10 про визнання речовими доказами автомобіля марки ВАЗ 21065, р.н. НОМЕР_1 та автомобіля марки НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_2 у кримінальному провадженні №0000332 від 16 червня 2021 року, передачу їх на відповідальне зберігання власникам (т. 1, а.с. 180);

- заяву ОСОБА_7 від 6 липня 2021 року про залучення до провадження №0000332 від 16 червня 2021 року як потерпілого (т. 1, а.с. 194);

- протокол огляду предмета від 19 липня 2021 року, згідно з яким був оглянутий оптичний диск CD-R, на якому мається відеозображення з камер відеоспостереження, які виходять на вул. Роменську в сел. Липова Долина Роменського району, поблизу перехрестя з вул. Русанівською, датоване 5 червня 2021 року, 13 год. 07 хв. 14 сек., та зафіксовано рух з великою швидкістю автомобіля Хюндай, після якого на проїзній частини дороги з`являється автомобіль ВАЗ-21099 (т. 1, а.с. 241-244);

- постанову слідчого Роменського РВП ОСОБА_10 про визнання речовим доказом оптичного диска, на якому мається відеозапис руху автомобіля НYUNDAY перед моментом ДТП, у кримінальному провадженні №0000332 від 16 червня 2021 року (т. 1 , а.с. 245);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 липня 2021 року про надання дозволу групі слідчих Роменського РВП на тимчасовий доступ до оригіналу медичної картки ОСОБА_7 (т. 1, а.с. 249-250);

- постанову слідчого Роменського РВП ОСОБА_11 від 14 липня 2021 року про призначення судово-медичної експертизи (т. 2 а.с. 3);

- постанову слідчого Роменського РВП ОСОБА_10 від 6 липня 2021 року про призначення судової експертизи технічного стану транспортного засобу (т. 2, а.с. 9-10);

- постанову слідчого Роменського РВП ОСОБА_10 від 6 липня 2021 року про призначення судової експертизи технічного стану транспортного засобу (т. 2, а.с. 23-24);

- постанову слідчого Роменського РВП ОСОБА_10 від 6 липня 2021 року про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи (т. 2, а.с. 39-40);

- постанову слідчого Роменського РВП ОСОБА_12 від 18 липня 2021 року про призначення судової автотехнічної експертизи (т. 2, а.с. 60-62);

- висновок експерта №2059 Сумського відділення НЦЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 15 вересня 2021 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки НYUNDAY СОUРЕ, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 р.н. НОМЕР_3 внаслідок пошкоджень після ДТП, що трапилось 5 червня 2021 року станом на дату ДТП 5 червня 2021 року з урахуванням ПДВ на складники, що підлягають заміні складає 76395,24 грн., без урахування ПДВ на складники, що підлягають заміні складає 69099,74 грн.

Зазначені досліджені в судовому засіданні докази узгоджуються між собою, не суперечать один одному, є належними та допустимими.

Таким чином, факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення доведений повністю, а тому його злочинні дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, а саме порушення вимог пункту 16.11. Правил дорожнього руху, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Спростування доводів сторони захисту.

Захисник вказував, що обидва водії порушили правила дорожнього руху, дії обох водіїв знаходяться у причинному зв`язку із дорожньою пригодою. Ці обставини суттєво зменшують ступінь вини ОСОБА_4 та впливають на розмір заявленого відшкодування по цивільному позову.

З цього приводу суд зазначає про часткову обґрунтованість такої позиції із урахуванням наступного.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року №13-31кс19 зазначила:

Диспозиція статті 286 КК України сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед Правила дорожнього руху, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений статтею 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень Правила дорожнього руху, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 статті 286 КК, тобто тільки такі порушення Правила дорожнього руху, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; суспільно - небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження частина 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження частина 2, загибель кількох осіб частина 3; причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо); 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (не зниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені статті 286 КК України.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення Правила дорожнього руху можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил Правила дорожнього руху) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у статті 286 КК; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення Правила дорожнього руху, які мали місце під час конкретної дорожньо-транспортної пригоди, але водночас він повинен чітко зазначати у вироці, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених статтею 286 КК, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення Правил дорожнього руху, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку дорожньо-транспортної пригоди, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого статтею 286 КК.

Велика Палата звернула увагу на те, що склад кримінального правопорушення, передбачений статтею 286 КК України, утворює не будь-яке недотримання особою, котра керує транспортним засобом, вимог Правила дорожнього руху, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Суд зазначає, що саме порушення обвинуваченим ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, який не надав дорогу транспортному засобу під керуванням потерпілого, що наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, безпосередньо призвело до наслідків спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень.

Отже, саме в діях обвинуваченого ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, що включає суспільно небезпечне діяння порушення правил безпеки дорожнього руху, суспільно - небезпечні наслідки - середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілого ОСОБА_7 , причинний зв`язок між діянням та наслідками.

В той же час дії потерпілого ОСОБА_7 , що виявились у перевищенні швидкості (76,3 км/год) та, у зв`язку з цим, порушенні Правил дорожнього руху, самі по собі не призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків - спричинення йому тілесних ушкоджень.

Причинний зв`язок між діями потерпілого ОСОБА_7 та наслідками відсутній.

Виходячи з викладеного, порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху не зменшує ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 .

Призначення покарання.

При призначенні виду і міри покарання суд враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином з необережною формою вини обвинуваченого, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, досудову доповідь, згідно з якою на думку органу пробації виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, і приходить до висновку про необхідність призначення основного покарання у виді штрафу та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішення цивільного позову.

По справі потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова компанія Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином, який мотивований тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 5 червня 2021 року за участю водія ОСОБА_4 , належний потерпілому автомобіль НYUNDAY СОUРЕ отримав значні механічні пошкодження, у зв`язку з чим, йому, як власнику майна, завдана майнова шкода, яка відповідно до висновку експерта № 2059 від 15 вересня 2021 року складає 76395,24 грн. з урахуванням ПДВ.

Окрім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Зазначив, що після дорожньо-транспортної пригоди він на тривалий час втратив працездатність та все подальше життя буде відчувати наслідки дорожньо-транспортної пригоди, які негативно позначились на його здоров`ї. Картини аварії ще й досі стоять перед очима, від чого він постійно схвильований, роздратований, що негативно впливає на відносини з рідними людьми. Просив стягнути 76395 грн. 24 коп. матеріальної шкоди, 20000 грн. моральної шкоди та 3294 грн. 91 коп. витрат за проведення експертизи.

Представник потерпілого ОСОБА_13 під час судового розгляду наполягав на стягненні майнової шкоди у сумі 69099,74 грн., тобто без урахування ПДВ.

У поданому відзиві обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, зазначивши, що 5 червня 2021 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль також отримав механічні пошкодження, він отримав тілесні ушкодження, але лікувався вдома і до судмедекспертизи не звертався. В ході досудового слідства встановлено, що порушення Правил дорожнього руху, які знаходяться у причинному зв`язку із дорожньою пригодою мали місце не лише у нього, а і у водія ОСОБА_7 . Не зважаючи на це, протокол щодо даного правопорушення відносно ОСОБА_7 не складався, обставини щодо цього не досліджувались і він уникнув відповідальності. Зазначені обставини мають пряме і безпосереднє відношення до кримінальної справи відносно нього, так як це впливає на ступінь його вини, а також на розмір заявленого ОСОБА_7 відшкодування.

Зазначає, що його цивільно-правова відповідальність, як власника транспортного засобу станом на 5 червня 2021 року була застрахована відповідно до полісу № 201324575 ПАТ «Страхова компанія «Провідна». Даним полісом передбачено відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на суму 260000 грн. і 130000 грн. за шкоду, заподіяну майну. Тобто вище вказані суми відшкодування перевищують суми, вказані позивачем у позовній заяві. Про страховий випадок він вчасно повідомив страхову компанію, а також повідомив водія ОСОБА_7 про наявність страхового полісу. Крім того, до дня подачі позовної заяви ОСОБА_7 по питаннях відшкодування шкоди до нього жодного разу не звертався і про наявність шкоди його не повідомляв. Вважає, що ОСОБА_7 передчасно звернувся до суду із даним позовом, а тому просив залишити його без розгляду.

Від відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» надійшов відзив, з якого вбачається, що між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Провідна» укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201324575, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, що на законних підставах експлуатують транспортний засіб ВАЗ-21065 р.н. НОМЕР_5 . Відповідно до пункту 5 умов Полісу розмір франшизи становить 2600 грн. Зазначається, що до теперішнього часу позивач в порушення статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не звертався до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, документів, які підтверджують розмір завданої шкоди та є необхідними для з`ясування наявності підстав для виплати страхового відшкодування позивачем не надано, а тому у ПрАТ «СК «Провідна» відсутній обов`язок щодо прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Провідна» вважає, що недотримання потерпілим процедури отримання страхового відшкодування, є перевищенням меж здійснення його цивільних прав. Таким чином, на даний час, позивач не виконав дій визначених Законом для здійснення свого права, а відповідно не має правових підстав на отримання страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Провідна» жодним чином не порушувало прав позивача на отримання відшкодування у порядку встановленому Законом, не вчиняло дій, які свідчили б про невизнання або оспорювання такого права.

Щодо відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу зазначає, що страхове відшкодування сплачуться безпосередньо на рахунок позивача, а не на рахунок СТО, позивачем не надано документів, що підтверджують проведення відновлювального ремонту на підприємстві - платника ПДВ, тому сума непідтвердженого податку на додану вартість при розрахунку страхового відшкодування вираховується (відповідно до вимог статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Крім того, відповідно до статті 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Щодо відшкодування витрат на проведення авто товарознавчої експертизи зазначає, що оскільки до теперішнього часу позивач в порушення статті 35 Закону до ПрАТ «СК «Провідна» не звертався, в зв`язку з чим ПрАТ «СК «Провідна» не має правових підстав для відшкодування витрат на проведення експертизи.

Щодо відшкодування моральної шкоди вказує, що оскільки позивач до теперішнього часу до ПрАТ «СК «Провідна» не звертався та не надав документів, які підтверджують розмір завданої шкоди, тому розмір шкоди, заподіяної здоров`ю позивача наразі складає 0 грн., то розмір моральної шкоди, виходячи з розрахунку 5 % від зазначеної суми, становить 0 грн.

Суд, з огляду на зміст заявлених позивачем вимог та їх обґрунтування, врахувавши подані відповідачами відзиви, вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 обґрунтовані.

При цьому суд виходить із наступних матеріалів кримінального провадження та вимог Закону.

Так, відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В свою чергу, страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування. Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина 1 статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі статтею 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до вимог статті 28 Закону відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, зокрема пункту 28.1. визначає, що шкодою, заподіяною майну потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: пошкодження чи фізичне знищення транспортного засобу.

Відповідно до статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень.

Відповідно до статті 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201324575, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_4 зі строком дії полісу - з 23 вересня 2020 по 22 вересня 2021 року, страхувальник ОСОБА_4 застрахував цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують транспортний засіб ВАЗ 21065. Договором також встановлено ліміт відповідальності страховика, зокрема 260 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю та 130 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну. Розмір франшизи становить 2600 грн.

Тобто, між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час, між обвинуваченим та страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхові відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Положеннями статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування.

Суд звертає увагу, що визначений вказаним Законом порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні статті 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого статтею 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого.

Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.

Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них, яка визначена у статті 35 Закону, передбачає відшкодування шкоди на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення з заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого статтею 128 КПК України.

Водночас, у межах кримінального провадження за статтею 286 КК України факт, обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. В цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.

Тому, якщо особа подала позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого статтею 286 КК України, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Наведене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

Відповідні доводи ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з цього приводу є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи з метою визначення розміру завданої шкоди позивач звернувся до Сумського відділення національного наукового центру «Інститут судових експертиз» ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса для проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до отриманого висновку експерта № 2059 від 15 вересня 2021 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_3 , внаслідок пошкоджень після ДТП, що трапилось 5 червня 2021 року, на дату дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням ПДВ на складники, що підлягають заміні складає 76395,24 грн; без урахування ПДВ на складники, що підлягають заміні складає 69099,74 грн.

Таким чином, розмір шкоди, заподіяної майну потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження належного йому транспортного засобу складає 69099,74 грн. без урахування ПДВ., а з урахуванням франшизи 2600 грн. розмір шкоди становить 66499,74 грн.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу, суд вважає обґрунтованими.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_7 , суд приходить до наступного.

У відповідності до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, за змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я.

З огляду на встановлення винуватості ОСОБА_4 , враховуючи вимоги закону та обставини справи, суд вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню частково в межах доведеності та обґрунтованості. При цьому враховує, що внаслідок отриманих ним травм, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за матеріалами справи потерпілий з 5 червня по 4 серпня 2021 року перебував на лікарняному і після цього продовжував хворіти.

При визначені розміру моральної шкоди завданої ОСОБА_7 , суд, враховує характер та тривалість фізичних та моральних страждань потерпілого внаслідок ушкодження його здоров`я, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпілим, унаслідок ДТП перенесені моральні страждання та негативні наслідки, що настали у зв`язку із цим у виді порушення звичного способу та ритму життя, необхідності лікування та реабілітації, вважає, що йому завдано моральної шкоди, яка в грошовому вимірі складає 15 000 грн.

Підстав для залишення цивільного позову без розгляду, як того просив у відзиві ОСОБА_4 , суд не вбачає.

В той же час, оскільки потерпілому ОСОБА_7 була спричинена шкода у зв`язку з порушенням в тому числі ним Правил дорожнього руху, адже відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119-21/8525-ІТ від 30 липня 2021 року швидкість руху керованого ним автомобіля складала 76,3 км/год за допустимої в межах населеного пункту 50 км/год, суд вважає за необхідне застосувати пропорційність при присудженні до відшкодування сум завданої шкоди, визначивши 70 % за обвинуваченим ОСОБА_4 та 30 % за потерпілим ОСОБА_7 , вважаючи обґрунтованими з цього приводу доводи захисту.

Таким чином, слід стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», яка несе цивільно-правову відповідальність за шкоду, спричинену застрахованим автомобілем ВАЗ 21065, що перебував під керуванням ОСОБА_4 , яка була заподіяна майну потерпілого, на користь потерпілого ОСОБА_7 у сумі 46549,82 грн. (66499,74 грн. 100%, 46549,82 грн. 70%).

Моральна шкода підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки виплата її страховою компанією залежить від розміру шкоди, заподіяної здоров`ю, а потерпілим вимоги про стягнення такої шкоди не пред`являлись, а відповідно такого розміру немає, і її розмір становить 10500 грн. (15000 грн. 100%, 10500 грн. 70 %).

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування не обирались, під час судового розгляду клопотань про це не заявлялось.

Долю речових доказів у провадженні необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України, а саме автомобіль марки ВАЗ 21065, р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_2 залишити у володінні власників, оптичний диск CD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі частини 1 статті 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати за проведення експертизи.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертиз.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 51000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_7 46549,82 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 10500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7208,04 грн. судових витрат на залучення експерта для проведення судових експертиз.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3294,91 грн. витрат на проведення експертизи.

Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 21065, р.н. НОМЕР_1 залишити у володінні власника ОСОБА_4 ,

- автомобіль марки НYUNDAY СОUРЕ, р.н. НОМЕР_2 залишити у володінні власника ОСОБА_7 ,

- оптичний диск CD-R, на якому мається зображення з камер відеоспостереження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання вимог частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1