КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3344/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 363/1828/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2022 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, що розташована на території Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , із забороною відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора і накласти арешт на майно, із забороною відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою.

Так, автор апеляції відмічає, що зазначена земельна ділянка була визнана речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Крім того, прокурор стверджує, що, відповідно до висновку експерта № 22/10.20/2022 від 01 серпня 2022 року, частина вказаної земельної ділянки використовується не за цільовим призначенням, що призвело до виведення земель з сільськогосподарського обороту і є наслідком без господарського використання земельної ділянки, що заподіяло матеріальної шкоди на суму 256670,54 гривень.

На думку апелянта, земельна ділянка є предметом кримінально-протиправних дій та зберігає на собі сліди злочину, передбаченого ч. 4 ст. 254 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення представника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Вишгородським РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000501, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 254 КК України.

Органи досудового розслідування посилаються на те, що власник земельної ділянки, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, яка знаходиться на території Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, здійснює без господарське використання земельної ділянки, що спричинило тривале зниження та втрату її родючості, виведення землі з сільськогосподарського обороту.

Вказана вище земельна ділянка, з кадастровим номером :20:011:0182, згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 303642918 і витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, перебуває у приватній власності ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу № 739 від 31 липня 2019 року.

15 червня 2022 року постановою прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 зазначена земельна ділянка була визнана речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

11 серпня 2022 року прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, що розташована на території Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , із забороною відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою.

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вказаної земельної ділянки як речового доказу у кримінальному провадженні.

15 серпня 2022 року ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області у задоволенні зазначеного клопотання прокурора було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, внесеного в межах кримінального провадження № 0000501, про накладення арешту на земельну ділянку, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, що розташована на території Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , із забороною відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання і технічного запису судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 та, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на земельну ділянку, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, що розташована на території Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , із забороною відчуження, розпорядження і користування земельною ділянкою, з огляду на те, що прокурором у клопотанні не доведено законних правових підстав для арешту майна та розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому слідчий суддя акцентував увагу на тому, що без господарське використання земельної ділянки має місце лише щодо частини земельної ділянки, площею 7,9288 га, з яких на 2,4921 га розміщено газони, а інша частина 3,5653 га взагалі не зазнала ніякого негативного впливу.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується і вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянта, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на земельну ділянку, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, що розташована на території Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , із забороною відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою.

Про правильність такого рішення слідчого судді свідчать наступні обставини.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Цих вимог прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Так, посилаючись у клопотанні, що земельна ділянка, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, що розташована на території Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , відповідає критеріям речового доказу, регламентованим ст. 98 КПК України, а також на те, що вона може бути неправомірно перетворена чи відчужена, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження таких висновків.

Між тим, жодних належних та допустимих доказів цьому в клопотанні про арешт майна і в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься, тобто в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давали розумні підстави та підозри вважати, що незастосування арешту земельної ділянки, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, призведе до її приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, тобто відсутні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України. При цьому колегія суддів виходить з того, що 18 липня 2022 року вже було проведено огляд вказаної земельної ділянки із залученням спеціалістів, а 01 серпня 2022 року було надано відповідний висновок експерта № 22/10.20/2022. Крім того, в клопотанні прокурора не обґрунтовується необхідність проведення інших слідчих дій стосовно дослідження земельної ділянки, які б потребували збереження її в незмінному вигляді. На думку колегії суддів, на даний час необхідні слідчі дії із вказаною земельною ділянкою вже проведено, а експертизу з питань землеустрою зроблено.

Що ж стосується постанови прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 15 червня 2022 року про визнання земельної ділянки, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, речовим доказом у кримінальному провадженні, то вона є нічим іншим, як звичайною формальністю, оскільки даний процесуальний документ не містить даних на підтвердження того, що зазначена земельна ділянка зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, коли всі сліди злочину вже було зафіксовано.

Отже, прокурором не доведено наявності правових підстав для арешту вказаної земельної ділянки з метою забезпечення збереження її як речового доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя правильно звернув увагу, що без господарське використання земельної ділянки має місце лише щодо частини земельної ділянки, площею 7,9288 га, з яких на 2,4921 га розміщено газони, а інша частина 3,5653 га взагалі не зазнала ніякого негативного впливу. За переконанням колегії суддів, підстави вважати, що земельна ділянка під газонами, площею 2,4921 га, використовується всупереч вимог ст. 22 Земельного Кодексу України, є недостатньо обґрунтованою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Саме мету забезпечення збереження речових доказів, як вже зазначалося вище, прокурор ні в клопотанні, ні в судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій не довів, а тому колегія суддів приходить до висновку, що доводи прокурора про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку, з кадастровим номером :20:011:0182, площею 7,9288 га, що розташована на території Димерської територіальної громади Вишгородського району Київської області та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , із забороною відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4