Справа № 761/9022/22
Провадження №1-кп/761/2443/2022
В И Р О К
іменем України

21 червня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в приміщенні суду в ході проведення підготовчого судового засідання в рамках кримінального провадження №0000175 від 21.04.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянин України, неодруженого, з вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи громадянином України, за відповідних обставин вчинив кримінальні правопорушення у формі участі в терористичній організації та у діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Так, ОСОБА_4 , будучи радикально налаштованою особою, що не сприймає державну владу в Україні, підтримує злочинні наміри терористичної організації «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), що діє на території Луганської області, керуючись власними переконаннями та будучи обізнаним про протиправну діяльність, з метою порушення громадського порядку і залякування населення добровільно вступив до не передбачених законом збройних формувань силового блоку «ЛНР» та взяв активну участь у їх діяльності та участь у зазначеній терористичній організації.

При цьому терористичною організацією «ЛНР» на території Луганської області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано і пошкоджено велику кількість адміністративних, громадських та приватних будівель і споруд, викрадено майно фізичних та юридичних осіб. Таким чином, умисні дії членів терористичної організації призвели до тяжких фізичних та моральних страждань значної частини населення України.

ОСОБА_4 у період із травня 2014 року по листопад 2015 року, діючи умисно та добровільно, вступав до різних не передбачених законом збройних формувань, які є підрозділами силового блоку терористичної організації «ЛНР», а саме: Луганського народно-визвольного батальйону «Заря» (далі - батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та поліції «ЛНР», у яких займав відповідні посади.

Будучи учасником не передбачених законом збройних формувань, ОСОБА_4 був озброєний стрілецькою вогнепальною зброєю автоматом системи Калашникова із бойовими припасами до нього, військовою амуніцією та іншими засобами ураження живої сили противника.

Під час перебування ОСОБА_4 у складі не передбачених законом збройних формувань, він виконував функції силового блоку терористичної організації «ЛНР», в тому числі щодо збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції в районі Донецької та Луганської областей, силове сприяння та забезпечення діяльності терористичної організації на тимчасово окупованій території, а також виконував інші функції за вказівкою керівництва незаконних збройних формувань, тим самим приймав участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань та терористичної організації.

Так, ОСОБА_4 12.05.2014, перебуваючи у тимчасово окупованому м. Луганськ, діючи умисно, вступив до не передбаченого законом збройного формування батальйону «Заря» та приступив до виконання своїх обов`язків як учасника цього формування у складі терористичної організації «ЛНР».

28.05.2014 у м. Луганськ ОСОБА_4 , виконуючи покладені на нього функціональні обов`язки, для досягнення спільної злочинної мети вказаної організації, діючи умисно та спільно з іншими її учасниками, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, усвідомлюючи протиправність своїх дій і те, що він є учасником силового блоку терористичної організації, у складі батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вів збройний опір, незаконну протидію та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, дислокованих у військовій частині № НОМЕР_1 Східного територіального об`єднання Національної гвардії України. Також, ОСОБА_4 17.06.2014 брав участь у бойових діях батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з військовими Збройних Сил України в районі с. Металіст Луганської області.

Крім того, ОСОБА_4 14.09.2014, перебуваючи у м. Луганськ, добровільно вступив до не передбаченого законом збройного формування поліції «ЛНР» на посаду заступника командира взводу патрульно постової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 та йому присвоєно звання «лейтенант».

Так, ОСОБА_4 , виконуючи покладені на нього функціональні обов`язки, для досягнення спільної злочинної мети вказаної організації, діючи умисно та спільно з іншими її учасниками, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, усвідомлюючи протиправність своїх дій і те, що він є учасником силового блоку терористичної організації, у складі поліції «ЛНР», у період з 02 по 06 лютого 2015 року брав участь у складі зведеного загону «МВС ЛНР» у бою, який відбувався в с. Чернухіно Луганської області, проти Збройних Сил України, а з 5 по 10 березня 2015 року був направлений в район с. Красний Яр Луганської області на передові позиції, де здійснював збройний опір Збройним Силам України.

Тим самим ОСОБА_4 взяв участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування «поліція «ЛНР»» та терористичній організації «ЛНР».

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились в участі у терористичній організації, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились в участі у не передбачених законом збройних формуваннях, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 260 КК України.

24 травня 2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до умов згаданої угоди у кримінальному провадженні №0000175 від 21.04.2022 прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, а саме: за ч. 1 ст. 258-3 КК України вісім років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 260 КК України п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити у виді восьми років позбавлення волі без конфіскації майна.

У судовому засіданні обвинувачений, його захисник та прокурор підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дослідивши угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , які просили затвердити вказану угоду, суд вважає, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 (за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України) кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Крім того, суд бере до уваги наявність реальних ризиків непроцесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, ризику переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та ухилення від відбування призначеного покарання, враховує також і обставини вчинення злочинів, що спрямовані на проведення підривної діяльності проти України шляхом участі у непередбачених законом збройних формуваннях та виконання функцій, що покладені на нього окупаційною адміністрацією РФ, та направлені на вчинення збройного опору ЗС України та іншим правоохоронним органам України з метою зміни меж території та державного кордону України, що свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей обвинуваченого, що також і підтверджує високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього. При цьому суд не виключає наявність безпосереднього зв`язку із представниками іноземних спецслужб, що унеможливить встановлення місцезнаходження обвинуваченого у разі його виїзду за межі України та перешкодить виконанню даного вироку. На підставі викладеного, на переконання суду, до набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід, застосований ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертизи вартістю 3 586 (три тисячі п`ятсот вісімдесят шість) грн. 63 коп., слід покласти на ОСОБА_4 .

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, за які призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 258-3 КК України вісім років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч. 2 ст. 260 КК України п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 26 квітня 2022 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 3 586 (три тисячі п`ятсот вісімдесят шість) грн. 63 коп.

Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме мобільний телефон «Samsung Duos» з сім-картою оператора «Лайф» з номером НОМЕР_2 та мобільний телефон «Хаомі» з сім-карткою оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_3 повернути законному володільцю, інші речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням обмежень, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1