У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 12 травня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України

У С Т А Н О В И В:

Слідчий ГСУ СБ України звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000208 про накладення арешту на належне ОСОБА_4 майно, а саме: АДРЕСА_1 ; будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:1121; автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, номерний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 .

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 займає посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «Дунай-Транзитсервіс». Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.08.2022, ОСОБА_4 , з метою власного протиправного збагачення, розробив схему вимагання та отримання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання, які здійснюють експорт сільськогосподарську продукцію з України закордон Дунайським каналом через Ренійський морський торговельний порт.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 висував особам, які мають намір експортувати продукцію через Дунайський канал, та які зверталися до нього з метою надання експедиторських послуг, вимоги про надання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави: службових осіб ДП «Ренійський морський торговий порт», яке, відповідно до статуту, є державним підприємством, діє як комерційне підприємство, яке засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України, та створене з метою організації і здійснення перевалки вантажів з одного виду транспорту на інший, обслуговування суден, що належить Підприємству, а також службових осіб адміністрації морських портів України, та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, пов`язаних з контролем, перевіркою, оформленням під час експорту сільськогосподарської продукції, щодо не вчинення перепон у доступі суден, які мають транспортувати продукцію, до Дунайського каналу у зоні Ренійського морського торгового порту для завантаження та подальшого експорту, при цьому наголошуючи про безальтернативність здійснення поставок продукції у законний спосіб.

16.09.2022 злочинна діяльність ОСОБА_4 припинена співробітниками СБУ, його було затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

17.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Санкція статті Кримінального кодексу України, що встановлює відповідальність за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить майно: будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:1121.

Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано транспортний засіб, а саме автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, номерний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 .

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Адвокат ОСОБА_5 також подав заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо накладення арешту на майно заперечував.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, судом встановлено, на даний час підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна.

Конфіскація майна це додаткове покарання, що передбачає примусове безоплатне вилучення у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, та може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи наведене вище, з метою збереження цього майна для забезпечення виконання покарання, визначеного санкцією інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у разі ухвалення судом обвинувального вироку, реальної можливості відчуження цього майна слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню шляхом заборони на його відчуження та розпорядження, без позбавлення можливості користуватись вищевказаним майном.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000208 від 12 травня 2022 року на майно, належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:1121; автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, номерний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 шляхом заборони на його відчуження та розпорядження, без позбавлення можливості користуватись вищевказаним майном.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1