Провадження № 1-кс/947/8367/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000062 від 13.07.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Селидове Донецької області, громадянки України, українки, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, 07.09.2020 о 19 годині 41 хвилин, ОСОБА_4 прибула до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою м. Одеса, пр. Небесної Сотні, 2, який розташований у ТРЦ «Сіті Центр» де визначила об`єктом свого злочинного посягання товар, що знаходився в торговельному залі вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в торгівельному залі магазину «MILANGE», шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно взяла з полиці стелажу магазина товар, що належить магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: купальник жіночий з наявним на ньому маркуванням «Ysabel Mora», артикул 81367, вартістю 856 гривень 84 копійки, купальник жіночий з наявним на ньому маркуванням «Ysabel Mora», артикул 81370, вартістю 899 гривень 92 копійки, купальник жіночий з наявним на ньому маркуванням «Ysabel Mora», артикул 81352, вартістю 899 гривень 92 копійки. Після чого, підійшла до стійки з пляжними туніками, яка розташована в центрі магазину, зняла з плеча свою сумку, яку розташувала поміж розвішаних на стійці пляжних тунік, таким чином, щоб її дії залишились не поміченими сторонніми особами. Надалі, ОСОБА_4 розкрила свою сумку та поклала до неї товар, що належить магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власником якого являється ФОП ОСОБА_8 , а саме: жіночу туніку, з наявним на ній маркуванням «Ysabel Mora», артикул 85642, вартістю 784 гривень 92 копійки та три вищевказаних купальники з вішалками, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого.

Після чого ОСОБА_4 покинула приміщення магазину, не розрахувалась за викрадений товар, тим самим спричинила матеріальний збиток магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власником якого являється ФОП ОСОБА_8 на загальну суму, яка становить 3441 гривень 62 копійки.

Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникла у невідомому напрямку, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, тим самим завдавши «MILANGE», власником якого являється ФОП ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3441 гривень 62 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з правовою кваліфікацією: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Селидове, Донецької області, громадянка України, українка, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима: 18.02.2020 Селидовським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена з іспитовим строком 1 (один) рік; 14.12.2021 к/п № 000381 від 03.07.2021 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України відносно ОСОБА_4 скеровано до Малиновського районного суду м. Одеси з обвинувальним актом; 21.12.2021 к/п № 0002264 за ч.2 ст.185 КК України відносно ОСОБА_4 скеровано до Приморського районного суду м. Одеси з обвинувальним актом.

20.07.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, вручено в.о. директора комунального підприємства «Жилсервіс-14» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_9 , за адресою: місто Дніпро, узвіз Крутогірний, 9.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою представника потерпілого ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 09.07.2020; протоколами огляду місця події від 12.07.2020; поясненням ОСОБА_10 від 12.07.2020; поясненням ОСОБА_11 від. 12.07.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.07.2020; протоколом огляду відеозапису від 11.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 та іншими доказами у сукупності.

Слідчий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 :

- у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 знаючи про ступінь тяжкості міри покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що в такому випадку може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на неї, як на підозрювану у кримінальному провадженні в разі обрання їй більш м`якого виду запобіжного заходу;

- згідно з п.2 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- згідно з п.3 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні;

- згідно п.4 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- згідно п.5 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як остання офіційно не працевлаштована та не має постійного місця роботи.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що остання раніше судима за злочини проти власності, інші кримінальні провадження з обвинувальними актами направлені для розгляду до суду, на шлях виправлення не стала, підозрювана ОСОБА_4 після повідомлення про підозру у вчинені тяжкого злочину, знаючи про ступінь тяжкості міри покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, зазначивши, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України.

Захисник підозрюваної заперечувала проти клопотання, зазначивши, що ризики не обґрунтовані та безпідставні, ОСОБА_4 визнає свою вину, має на утриманні малолітню дитину, активно співпрацює зі слідством, просила застосувати до останньої запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрювана підтримала думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, згідно якого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п.101-815, згідно якого серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 встановлено, що 20.07.2022 року слідчим було складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України.

З урахуванням того, що положеннями КПК України передбачена можливість вручення підозрюваному повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст.111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст.135 КПК України), шляхом вручення підозрюваному повідомлення про підозру, надіслання його поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, а у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повідомлення про підозру для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, оскільки органом досудового розслідування повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 20.07.2022 року вручено останній у спосіб, визначений КПК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 20.07.2022 року вручено в.о. директора КП «Жилсервіс-14» Дніпровської міської ради ОСОБА_9 .

При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку і права слідчого (прокурора) відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка не може його отримати в день складання в силу об`єктивних причин. В свою чергу, слідчим та прокурором було вчинено всі можливі, передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

Таким чином, ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, було вручено у порядку ч.1 ст.278 КПК України, у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, тобто, у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ч.1 та ч.2 ст.135 КПК України), а враховуючи те, що згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної в кримінальному провадженні №0000062 від 13.07.2020 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Також слідчий суддя зазначає, що 29.08.2022 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з її переховуванням від органу досудового розслідування та суду.

28.09.2022 року підозрювана ОСОБА_4 затримана на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року.

Приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення з яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі, покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її суспільно-небезпечний характер, а також особу підозрюваної, яка офіційно не працевлаштована, постійного джерела прибутку немає, місця реєстрації та проживання в м.Одесі та Одеській області немає, раніше судима та те, що підозрювана переховувалась від органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення встановлені в судовому засіданні, а тому клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Разом з тим, жодними належними доказами не доведено існування ризиків передбачених п.2, п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Беручи до уваги встановлений в судовому засіданні ризики та обставини, специфіку інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, а також обґрунтованість клопотання слідчого, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної в судовому засіданні встановлено не було.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.1 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення визначається слідчим суддею згідно розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000062 від 13.07.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що вона або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрювану звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого або прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, контактних номерів мобільного телефону;

- утримуватися від спілкування з учасниками та сторонами кримінального провадження;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомлена не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної, обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваною, обвинуваченою, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали обчислюється з моменту затримання особи, а саме з 28.09.2022 року та припиняє свою дію 22.11.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1