Провадження № 1-кс/127/6885/22
У Х В А Л А
Іменем України
06 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Літин Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 06.08.2022 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000339 від 21.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 23.08.2022 включно.
Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

При цьому, порядок і вичерпний перелік підстав за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (далі - Правила).

Відповідно до вимог п. 12 Правил, окрім іншого, у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Поряд з цим, пунктом 2-6 Правил передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому-восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію » призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають військовозобов`язані здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Так, Л ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами у невстановлений слідством день, час та місці, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, вирішили зайнятися організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, в тому числі, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.
Після цього, ОСОБА_4 , який діяв згідно єдиного з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами плану, 30.06.2022, перебуваючи на літньому майданчику кав`ярні «Арома кава», що по АДРЕСА_2 та спілкуючись з ОСОБА_9 , повідомив останньому про можливість перетину державного кордону України громадянином України, на період воєнного стану тимчасово обмеженим у праві на виїзд за кордон, шляхом виготовлення та передачі останньому, за грошову винагороду в сумі 4000 доларів США, пакету фіктивних документів про навчання в одному із закладів освіти Республіки Польща.

При цьому, місце та саме навчання не обумовлювалось, оскільки документи про навчання є лише засобом для усунення перешкоди для незаконного перетину кордону України, на що ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, погодився.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за організацію незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, в тому числі, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, з метою виготовлення фіктивних документів про навчання в Республіці Польщі, отримали від ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників СБУ у ході спеціального слідчого експерименту, частину грошових коштів сумі 1500 доларів США та копію закордонного паспорта громадянина України на ім`я останнього, відомості з якого у майбутньому були використані при виготовленні відповідних фіктивних документів.

В подальшому, зазначені грошові кошти, отримані від ОСОБА_9 , було розподілено між всіма учасниками злочинної групи відповідно до відведених ролей .

Після цього, ОСОБА_9 05.08.2022, діючи під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, перебуваючи на вулиці біля будинку № 49 по вул. Соборній в м. Вінниці, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2500 доларів США, а ОСОБА_4 , на виконання раніше досягнутої угоди, передав ОСОБА_9 фіктивні документи, які підтверджували нібито навчання ОСОБА_9 у закладі освіти Республіки Польща.

При цьому, ОСОБА_4 , спільно з невідомою особою, у тому числі під час спілкування по мобільному телефону, провели інструктаж щодо поведінки ОСОБА_9 при перетині кордону, таким чином організувавши незаконне переправлення останнього через державний кордон України, в тому числі, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_9 , ОСОБА_4 розподілив їх між іншими учасниками злочинної групи.

На підставі здобутих доказів 05.08.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю смт. Літин Вінницького р-ну Вінницької обл., громадянину України, непрацюючому, неодруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 30.06.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.06.2022;

-протоколом огляду та вручення речей від 08.07.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.07.2022;

-протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж по абонентському номеру ОСОБА_9 від 07.07.2022;

-протоколом за результатами проведення НСРД (аудіо відео контроль розмови між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 ) від 07.07.2022;

-протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж по абонентському номеру ОСОБА_8 від 07.07.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.08.2022;

-протоколом огляду та вручення речей від 05.08.2022;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_8 від 05.08.2022;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 05.08.2022;

-протоколом огляду місця події від 05.08.2022;

-протоколом огляду місця події від 05.08.2022 (видача ОСОБА_9 оригіналів документів які йому передав ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.08.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.08.2022;

-іншими матеріали в їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, ніде не працює, не має стабільного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце тимчасового проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний діяв у співучасті з іншими особами, які на даний час ще не встановленні при цьому, не установлено джерело походження наданих ОСОБА_9 документів про навчання в одному із навчальних закладів Польщі, а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, свідків та інших причетних осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_4 злочину дає підстави вважати, що це є основним джерел його доходу, тобто перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Отже, на думку слідчого, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо задоволення клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, ОСОБА_4 не заперечував своєї причетності до кримінального правопорушення, однак пояснив, що йому не було відомо що дії які він вчиняє є кримінальний правопорушенням.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000339, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Як зазначено слідчим у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 23.08.2022 включно.
Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

При цьому, порядок і вичерпний перелік підстав за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (далі - Правила).

Відповідно до вимог п. 12 Правил, окрім іншого, у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Поряд з цим, пунктом 2-6 Правил передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому-восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають військовозобов`язані здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Так, Л ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами у невстановлений слідством день, час та місці, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, вирішили зайнятися організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, в тому числі, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.
Після цього, ОСОБА_4 , який діяв згідно єдиного з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами плану, 30.06.2022, перебуваючи на літньому майданчику кав`ярні «Арома кава», що по АДРЕСА_2 та спілкуючись з ОСОБА_9 , повідомив останньому про можливість перетину державного кордону України громадянином України, на період воєнного стану тимчасово обмеженим у праві на виїзд за кордон, шляхом виготовлення та передачі останньому, за грошову винагороду в сумі 4000 доларів США, пакету фіктивних документів про навчання в одному із закладів освіти Республіки Польща.

При цьому, місце та саме навчання не обумовлювалось, оскільки документи про навчання є лише засобом для усунення перешкоди для незаконного перетину кордону України, на що ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, погодився.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за організацію незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, в тому числі, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, з метою виготовлення фіктивних документів про навчання в Республіці Польщі, отримали від ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників СБУ у ході спеціального слідчого експерименту, частину грошових коштів сумі 1500 доларів США та копію закордонного паспорта громадянина України на ім`я останнього, відомості з якого у майбутньому були використані при виготовленні відповідних фіктивних документів.

В подальшому, зазначені грошові кошти, отримані від ОСОБА_9 , було розподілено між всіма учасниками злочинної групи відповідно до відведених ролей .

Після цього, ОСОБА_9 05.08.2022, діючи під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, перебуваючи на вулиці біля будинку № 49 по вул. Соборній в м. Вінниці, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2500 доларів США, а ОСОБА_4 , на виконання раніше досягнутої угоди, передав ОСОБА_9 фіктивні документи, які підтверджували нібито навчання ОСОБА_9 у закладі освіти Республіки Польща.

При цьому, ОСОБА_4 , спільно з невідомою особою, у тому числі під час спілкування по мобільному телефону, провели інструктаж щодо поведінки ОСОБА_9 при перетині кордону, таким чином організувавши незаконне переправлення останнього через державний кордон України, в тому числі, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_9 , ОСОБА_4 розподілив їх між іншими учасниками злочинної групи.

05 серпня 2022 року о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в учиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного пере направлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000339 від 21.06.2022; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 30.06.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 30.06.2022; протоколу огляду та вручення речей від 08.07.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 21.07.2022; протоколу про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж по абонентському номеру ОСОБА_9 від 07.07.2022; протоколу за результатами проведення НСРД (аудіо відео контроль розмови між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 ) від 07.07.2022; протоколу про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж по абонентському номеру ОСОБА_8 від 07.07.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 05.08.2022; протоколу огляду та вручення речей від 05.08.2022; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_8 від 05.08.2022; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 05.08.2022; протоколу огляду місця події від 05.08.2022; протоколу огляду місця події від 05.08.2022 (видача ОСОБА_9 оригіналів документів які йому передав ОСОБА_4 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 05.08.2022; протоколудопиту свідка ОСОБА_11 від 05.08.2022; іншими матеріали в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтована.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 зареєстрований та має постійне місце проживання, раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнає.
Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнає.
Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.
Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).
Так, на думку суду, та обставина, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, розуміючи, що за скоєне йому може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З огляду на наведене слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи; утриматись від спілкування із особами, які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 05 жовтня 2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

-утриматись від спілкування із особами, які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

-здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 05 жовтня 2022 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя