Справа № 308/7178/20
Провадження № 1-кп/761/1326/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_5.,

суддів ОСОБА_6., ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 11 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ст.348 КК України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Теребля Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, на час вчинення інкримінованих злочинів обіймав посаду оперуповноваженого Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ст.348, ч.2 ст.357 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_8.,

прокурора - ОСОБА_9.,

захисника - ОСОБА_10.,

обвинувачених - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ст.348 КК України, та ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ст.348, ч.2 ст.357 КК України.

Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року відносно обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком до 09 жовтня 2022 року включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, у зв`язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні оголосив письмові клопотання та просив продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожного під вартою, обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинувачених та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення. Вказував, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» є режимним об`єктом і там є план евакуації на випадок існування загрози.

Захисник ОСОБА_11. у судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказував, що заявлені у клопотаннях ризики прокурором не доведені. Також подав суду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 яке було обумовлене тим, що обвинувачені, знаходячись в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» перебувають під постійною загрозою ракетних ударів, а ДУ «Київський слідчий ізолятор» не забезпечує ув`язнених належним захистом під час дії сигналу «повітряна тривога». Також у своєму клопотанні захисник звертає увагу на стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_1 стверджуючи, що лікарі, які не відносяться до Київської медичної частини Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в м. Києві та Київській області» вказують на необхідність отримання обвинуваченим ОСОБА_1 стаціонарного лікування поза межами ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав захисника та наголошував на тому, що перебуває під вартою понад 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_1 підтримав свого захисника. Вказував на незмінність клопотань прокурора про продовження строку запобіжного заходу. Стверджував, що оголошені раніше заяви потерпілого вважає нечіткими.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які утворюють сукупність нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, зокрема посягання на життя працівника правоохоронного органу, вчинене, згідно пред`явленого обвинувачення, із застосуванням вогнепальної зброї, за попередньою змовою групою осіб, міри покарання у виді довічного позбавлення волі, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення.

При цьому колегією суддів у контексті наявності ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні враховується, що ОСОБА_1 обвинувачується в іншому кримінальному провадженні у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 345 КК України, а саме у погрозі вбивством слідчому у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_12., що на думку суду свідчить про високу ймовірність наявності вказаного ризику для обвинуваченого ОСОБА_1 .

При цьому суд нагадує про те, що свідки у кримінальному провадженні не були допитані в судовому засіданні, оскільки така стадія судового розгляду ще не настала, а тому існує висока ймовірність настання такого ризику. Також слід зауважити, що проведення допиту в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_3 не спростовує доводів про існування ризику незаконного впливу на потерпілого, з огляду на те, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває. Водночас, потерпілий ОСОБА_3 раніше, особисто, в судових засіданнях, стверджував, що він боїться за свою безпеку у зв`язку з розглядом даного провадження.

Також, розглядаючи питання про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, необхідно врахувати, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_2 обвинувачується у викраденні, умисному знищенні та пошкодженні особливо важливих офіційних документів, які знаходились у матеріалах кримінального провадження №0000197.

Отже, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на які послався прокурор у своєму виступі, обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та чи переважають характеризуючі дані щодо осіб обвинувачених ці ризики, колегія суддів враховує, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Також колегія суддів при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу стосовно обвинувачених бере до уваги, що жодних нових доказів про те, що ризики відпали, зменшилися і є неактуальними, сторона захисту не надала.

Так, суд вважає недоречними на даній стадії доводи захисника ОСОБА_10. про відсутність допустимих доказів причетності обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вчинення інкримінованих їм злочинів.

Також, в розрізі доводів сторони захисту про відсутність підстав для існування ризику впливу на потерпілого, суд вважає за потрібне нагадати, що проведення допиту в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_3 не спростовує доводів про існування ризику незаконного впливу на потерпілого, з огляду на те, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває, при цьому, судом враховуються показання потерпілого, які він надавав під час свого допиту в судовому засіданні, а саме: потерпілий прямо вказував, що він вважає, що ОСОБА_1 може загрожувати йому через криміналітет, друзів, людей зі свого оточення, крім того, потерпілий неодноразово виказував, що навіть за умови застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він відчуває небезпеку, яка може загрожувати його життю та здоров`ю у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження.

Враховуючи вказані факти, суд справедливо доходить до висновку, що зміна запобіжного заходу обвинуваченим на інший, не пов`язаний із триманням під вартою запобіжний захід, не лише не зможе запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України, але й може зашкодити суспільному інтересу та завдати шкоди правам та охоронюваним законом інтересам потерпілого.

Враховуючи наявні ризики, колегія суддів, дійшла до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинувачених на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Висунення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожному окремо обвинувачення у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, фактичні обставини за яких їм інкримінується вчинення цих правопорушень та наслідки їх вчинення, міра покарання, яка загрожує кожному з них у разі визнання винуватими у скоєнні цих кримінальних правопорушень, у сукупності свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у разі застосування до кожного більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо кожного з обвинувачених та оцінивши доводи кожної сторони, з урахуванням наведених вище доводів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до кожного обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не можна буде запобігти вказаним ризикам.

Характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_1 , перебування його у шлюбі, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, постійного місця проживання, відомості про його активну громадську діяльність, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

А тому на даний час суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_1 для запобігання ризикам, наведеним вище.

Характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_2 , а саме обіймання посади оперуповноваженого Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на час вчинення інкримінованих злочинів, його молодий вік, а також наявність постійного місця проживання не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

А тому на даний час суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_2 для запобігання ризикам, наведеним вище.

Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Суд при вирішенні питання щодо можливості визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом, враховує фактичні обставини кримінального правопорушення, інкримінованого кожному з обвинувачених, спрямованого на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, а також підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України щодо високого ступеню ризику ухилення обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожного, від суду з урахуванням в тому числі даних про особу кожного обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні для обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожного.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів також враховуються вік та стан здоров`я кожного з обвинувачених, відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в умовах тримання під вартою - відсутні.

В своїх клопотаннях захисник ОСОБА_11. наголошує на необхідності зміни обвинуваченим запобіжних заходів з огляду на наявність ризиків для життя і здоров`я обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 які існують у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Колегія суддів роз`яснює учасникам кримінального провадження, що розглядаючи вказане питання необхідно врахувати конкретні обставини у даний період часу та особливі правові механізми щодо забезпечення евакуації осіб, які утримуються в установах попереднього ув`язнення.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, надалі Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 341/2022 від 22.05.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, а Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану як: здійснювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, обов`язкову евакуацію затриманих осіб, що перебувають в ізоляторах тимчасового тримання; підозрюваних, обвинувачених осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, що перебувають в слідчих ізоляторах; етапування засуджених осіб, які відбувають такі покарання, як арешт, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічне ув`язнення, з установ виконання покарань, розташованих у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, до відповідних установ, які розташовані в безпечній місцевості.

Відповідно до порядку проведення обов`язкової евакуації окремих категорій населення у разі введення правового режиму воєнного стану затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2018 р. № 934 рішення про проведення евакуації засуджених та осіб, взятих під варту, з місцевостей, наближених до районів, де ведуться бойові дії, до відповідних установ для попереднього ув`язнення та виконання покарань, які розташовані в безпечній місцевості, приймається відповідним військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення).

Організація проведення евакуації засуджених та осіб, взятих під варту, покладається на Мін`юст - стосовно підозрюваних, обвинувачених осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, що перебувають у слідчих ізоляторах, засуджених осіб, які відбувають такі покарання, як арешт, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

У разі введення правового режиму воєнного стану у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, проводиться обов`язкова евакуація засуджених та осіб, взятих під варту.

Таким чином, аналізуючи чинне законодавство можна дійти до висновку, що у разі перебування осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах в районах де відбуваються активні бойові дії - тобто в районах, де існує безпосередня небезпека життю та здоров`ю таких осіб - такі особи підлягають евакуації в обов`язковому порядку. Разом з тим перелік таких районів визначається Міністерством оборони України, після чого Міністерство юстиції України, Національна поліція, СБУ, Служба правопорядку через їх територіальні (міжрегіональні, регіональні) органи здійснюють оповіщення про початок евакуації засуджених та осіб, взятих під варту.

Разом з тим, ДУ «Київський слідчий ізолятор» або інші органи не повідомляли суд про початок евакуації осіб, взятих під варту з приміщення слідчого ізолятора.

Крім того, в контексті даного питання судом враховується і офіційна інформація від уряду України щодо визначення районів бойових дій на території України. Так зі змісту актуального на день розгляду даного клопотання, офіційного переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації (блокуванні) затвердженого наказом Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, з урахуванням змін внесених наказом Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26 вересня 2022 року №77 - місто Київ та всі населені пункти в Київській області не вважаються територіальними громадами, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації (блокуванні).

При цьому суд нагадує учасникам, що Збройні Сили України продовжують гідно захищати територію України, зокрема і її столицю місто Київ. При цьому від офіційних представників Збройних Сил України заяв про існування реальних ризиків проведення найближчим часом повномасштабних бойових дій у середмісті Києва, де розташований Київській СІЗО, що створює безпосередню небезпеку життю та здоров`ю ув`язнених осіб, не було. При цьому суд безумовно наголошує, що об`єктивних підстав критично сприймати позицію військово-політичного керівництва України щодо оперативної ситуації в місті Києві чи підстав піддавати сумнівам компетентність та реальну спроможність Збройних Сил України щодо захисту території України, зокрема і її столиці - міста Києва - не існує, суд повністю довіряє Збройним Силам України та закликає до такої ж довіри і інших учасників провадження.

Враховуючи ці обставини суд приходить до висновку, що стороною захисту не наведено доказів, що перебування обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у приміщенні ДУ «Київський слідчий ізолятор» неможливе у зв`язку з існуванням реальної загрози його життю та здоров`ю.

При цьому щодо тверджень захисника ОСОБА_10. про неможливість забезпечення обвинуваченому ОСОБА_1 належної медичної допомоги в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» суд нагадує, що питання щодо наявності чи відсутності таких обставин вже неодноразово досліджувалось судом під час розгляду даного провадження, при цьому кожного разу судом наголошувалось на тому, що право обвинуваченого ОСОБА_1 на належну медичну допомогу в жодному разі не ставиться під сумнів колегією суддів і так само не може ставитись під сумнів іншими учасниками кримінального провадження, більш того, з метою дотримання такого права, як вже неодноразово зазначалось колегією суддів раніше - суд готовий сприяти усіма можливими способами забезпеченню обвинуваченому ОСОБА_1 повної, своєчасної та необхідної медичної допомоги в межах своїх повноважень, визначених чинним КПК України.

Так, діючим законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов?язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув?язнення.

Зокрема, відповідно до статті 1 Закону України «Про попереднє ув?язнення» тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно статті 11 цього Закону медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом вимог статті 21 вказаного Закону адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити належну охорону та режим тримання осіб, взятих під варту; створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Таким чином необхідність надання ОСОБА_1 спеціалізованої та висококваліфікованої медичної допомоги та додаткового медичного обстеження поза межами медичної частини Київського СІЗО, не унеможливлює утримання останнього під вартою, натомість зобов`язує адміністрацію Державної установи «Київській слідчий ізолятор» забезпечити ув?язненому ОСОБА_1 належне медичне обслуговування та надання медичної допомоги у обсязі, необхідному для дотримання прав останнього, гарантованих статтею 49 Конституції України та статтею 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

При цьому, питання щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_1 вже неодноразово перевірялось судом під час розгляду даного кримінального провадження та є предметом постійної уваги з боку суду.

Так, судом неодноразово направлялись ухвали суду до ДУ «Київський слідчий ізолятор» та філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області, в яких судом вимагалось надати обвинуваченому ОСОБА_1 необхідну медичну допомогу, а також надавався дозвіл на доставку обвинуваченого ОСОБА_1 до відповідного медичного заходу поза межами ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Разом з тим, у відповідь на такі вимоги суду, від філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області 04.01.2021, 08.11.2021 та 02.12.2021 кожного разу надходили листи про те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_1 розцінюється як задовільний.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до листа від філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області за вих. №703 від 28.12.2020 всі рекомендації лікарів-фахівців МОЗ України стосовно післяопераційного періоду, мали б бути виконаними ОСОБА_1 ще до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до прибуття до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до листів філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області, отриманих Шевченківським районним судом м. Києва 04.01.2021, 08.11.2021 та 02.12.2021 рекомендації ОСОБА_1 складались з ЛФК, носіння бандажу, знеболюючих при болях та плановому контролі МРТ. З цього приводу суд зауважує, що рекомендації в частині ЛФК, носіння бандажу, знеболюючих при болях - можливо виконати в повному обсязі в умовах тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», разом з тим суд вже неодноразово роз`яснював, що не заперечує щодо доставки ОСОБА_1 до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги, зокрема і проведення планового контролю МРТ, водночас така доставка за відповідним зверненням особи, яка тримається під вартою, передбачена порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104.

При цьому, у листі філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області №750КММЧ/КИ-21 від 17.08.2022 року зазначено, що 03.08.2022 року ОСОБА_1 був консультований обраним сімейним лікарем. За результатами проведеної консультації ОСОБА_1 встановлений діагноз: нейро-циркуляторна дистонія по кардіальному типу. Ускладнення СОVID-19? Астено-невротичний синдром. Рекомендовано: 1. дообстеження та лікування в умовах стаціонару; 2. рентгенографія ОГК; 3. ЕХО КГ; 4. Загальний аналіз крові; 5. «Д» дімер.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту вказаного листа вбачається, що рекомендація в частині необхідності дообстеження та лікування в умовах стаціонару була невідкладно виконана адміністрацією ДУ «Київський слідчий ізолятор» - з 04.08.2022 року ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні в умовах Київської міської медичної частини. При цьому, в стаціонарі ОСОБА_1 був обстежений лабораторно, за допомогою мобільного діагностичного комплексу та консультований лікарем-терапевтом Київської міської медичної частини та обраним лікарем-кардіологом. За даними обстежень та консультацій ОСОБА_1 рекомендовано дообстеження та призначене відповідне лікування.

Також, в матеріалах судового провадження міститься відповідь на адвокатський запит адвоката ОСОБА_10. від Київської міської медичної частини філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області №817КММЧ/КИ-21 від 02.09.2022 зі змісту якої, крім вищевказаних відомостей, також вбачається, що 10.08.2022 ОСОБА_1 консультований лікарем-невропатологом Київської міської медичної частини. Діагноз: остеохондроз хребта, спондильоз, спондилоартроз, хрящові вузли Шморля Th11S1, вертеброгенний рефлекторний синдром, люмбалгія. Стан після відновлення ушкодженої передньої схрещеної зв`язки (27.08.2019), гіпотрофія м`язів лівої стегнової кістки.

15.08.2022 ОСОБА_1 консультований обраним лікарем-кардіологом. Діагноз: дисметаболічна кардіоміопатія (постковідна). СН І. Гіпертонічна хвороба І ст, 1-2 ст. Астено-невратичний синдром. Рекомендовано: дообстеження: ЕХО КГ; консультація офтальмолога; аналіз крові на холестерин та ліпопротеїди. Лікування біфрен, тіоцетам, магне В-6.

Разом з цим, у цьому ж листі завідувач Київської міської медичної частини роз`яснює адвокатові ОСОБА_4 , що, відповідно до вимоги нормативних актів Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_1 має право як на вільний вибір обраного лікаря-фахівця, так і лікарняного закладу МОЗ України або сертифікованого приватного (комерційного) лікарняного закладу у якому він може отримати необхідну консультативно-діагностичну допомогу, при умові оплати даних послуг ним особисто, його родичами або законним представником.

Долучені до клопотання про зміну запобіжного заходу копії листа огляду сімейного лікаря та копія листа огляду кардіолога в повній мірі підтверджують відомості викладені у листі філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області №750КММЧ/КИ-21 від 17.08.2022 року, одночасно з цим спростовуючи і доводи захисника про те, що рекомендації лікарів, які не відносяться до Київської медичної частини Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в м. Києві та Київській області» вказують на необхідність отримання обвинуваченим ОСОБА_1 стаціонарного лікування саме поза межами ДУ «Київський слідчий ізолятор» - адже ні зі змісту листа огляду сімейного лікаря, ні зі змісту листа огляду кардіолога не вбачається, що вказані фахівці зазначали про необхідність перебування у стаціонарі із вказівкою, що це має бути стаціонар якогось конкретного медичного закладу, як і не вказано, що стаціонарне лікування в умовах Київської міської медичної частини не відповідає належним умовам у даному, конкретному випадку.

Таким чином, судом забезпечено можливість ОСОБА_1 виконати всі рекомендації, вказані як обраними ним лікарями, так і філією Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області, при цьому у суду немає підстав піддавати сумніву якість чи повноту таких рекомендацій, оскільки саме філія ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області» забезпечує постійне надання медичної допомоги особам, які утримуються в ДУ «Київський слідчий ізолятор» та здійснює контроль за їх здоров`ям, а тому фахівці філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області» знаходяться у кращому становищі, щоб призначати лікування обвинуваченому ОСОБА_1 , а докази чи аргументи, що вони діяли недобросовісно, відсутні (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Гук проти України» [Комітет] (Guk v. Ukraine) [Committee], заява № 16995/05, пункт 72, від 08 грудня 2016 року, «Комаров проти України» [Комітет] (Komarov v. Ukraine) [Committee], заява № 4772/06, пункт 117, від 19 січня 2017 року, та «Садков проти України» (Sadkov v. Ukraine), заява № 21987/05, пункт 85, від 06 липня 2017 року).

Водночас, враховуючи доводи захисника, про те, що наразі у обвинуваченого ОСОБА_1 продовжує погіршуватися стан здоров`я, з огляду на те, що суду відомо про те, що за станом здоров`я ОСОБА_1 з 04.08.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в умовах Київської міської медичної частини, разом з тим, як суд вже вказував раніше стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_1 є предметом постійної уваги з боку суду - колегія суддів, з метою забезпечення дотримання прав обвинуваченого вважає за необхідне терміново повторно звернутись до начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» та зобов?язати негайно забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження ОСОБА_1 та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу, у зв?язку із чим надає свою згоду на етапування останнього до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги згідно призначень лікаря. Про вжиті заходи повідомити суд.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо кожного обвинуваченого слід встановити до 27 листопада 2022 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 листопада 2022 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 27 листопада 2022 року включно.

Зобов?язати Начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор», іншої установи попереднього ув?язнення за місцем утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження ОСОБА_1 та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу, у зв?язку із чим надає свою згоду на етапування останнього до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги згідно призначень лікаря. Про вжиті заходи повідомити суд.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор», філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченими, їх захисниками.

Повний текст ухвали оголосити 04 жовтня 2022 року об 11 год. 10 хв.

Судді: