Справа № 626/604/22
Провадження № 1-кс/626/244/2022
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20 квітня 2022 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000196 від 18 квітня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Піщанка, Красноградського району, Харківської області, українець, громадянин України, неодружений, не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий саме:

-24.02.2015 року Красноградським районними судом Харківської області за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі, 19.08.2020 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений із не відбутим строком покарання 10 місяців 3 дні.

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, обвинувачується у новому умисному злочині проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах.

Так 18.04.2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом із співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між останніми виникла сварка. В ході даної сварки ОСОБА_7 , діючи із прямим умислом, направленим на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 наніс останній численні удари дерев`яною палицею в область обличчя, голови, тулуба, рук та ніг. У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_8 померла на місці.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальне правопорушення, передбачене п.13 ч.2 ст.115 КК України, а саме протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_7 , вина якого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-оглядом місця події від 18.04.2022, відповідно до якого встановлена обстановка на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено речові докази зі слідами речовини бурого кольору та проведено огляд трупа ОСОБА_8 за участі понятих, судово-медичного експерта та спеціаліста;

-показами самого ОСОБА_7 , наданими слідчому судді в судовому засіданні.

19.04.2022 на підставі достатніх даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.13, ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України:
Так, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.13 ч.2 ст.115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна у випадку передбаченому п.6 ч.2 ст.115 КК України. Тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, де не встановлено повне коло свідків, та у разі якщо відносно ОСОБА_9 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідків та потерпілого, які проживають в його селі, що вказує на наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.
Крім цього, вивченням особи ОСОБА_9 встановлено, що згідно вимоги на перевірку наявності судимості, останній раніше засуджений за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_9 схильний до вчинення подібних злочинів, та знаходячись на свободі продовжує свою злочинну діяльність, пов`язану із вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, що також впливає на його майновий стан, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного, який не заперечував проти даного клопотання та його адвоката, який підтримав позицію свого підзахисного, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за п.13 ч.2 ст.115 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.
Також допитаний в якості підозрюваного та в судовому засіданні, останній також частково визнав свою вину у вчиненні даного злочину.
При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі.

2. Незаконно впливати на свідків (п.3 ст.177 КПК України), з тією метою, щоб вони не надавали викривальних показань стосовного нього, оскільки повне коли свідків на даний час не встановлено.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення ( п.5 ст.177 КПК України) оскільки ОСОБА_7 раніше засуджувався 24.02.2015 року за вчинення аналогічного особливо тяжкого злочину, пов`язаного з позбавленням життя іншої особи умисному вбивстві та звільнився тільки нещодавно 19.08.2020 року умовно достроково на 10 місяців 3 дні.
Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_7 не одружений, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 рокі або довічне позбавлення волі, має непогашену судимість за аналогічний тяжкий злочини умисне вбивство, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідків, або вчинити інший злочин.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України, тобто з 14-20год. 18.04.2022 року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель потерпілої ОСОБА_10 , то слідчий суддя приходить до висновку, не визначати розмір застави в даному випадку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 14год. 20хв. 18 квітня 2022 року до 14год. 20хв. 16 червня 2022 року, без визначення розміру застави.
Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_7 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Красноградського районного суду ОСОБА_1