Справа № 991/653/22
Провадження №11-сс/991/142/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: не з`явились,
розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.02.2022 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
Історія провадження
1.17.01.2022 ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку подала до НАБУ заяву про вчинення суддями Івано-Франківського апеляційного суду кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368 Кримінального кодексу України (далі КК) (далі заява від 17.01.2022). Зазначену заяву НАБУ отримало 19.01.2022.

2.28.01.2022 представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подала до слідчого судді Вищого антикорупційного суду скаргу на бездіяльність уповноважених службових осіб НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей за цієї заявою.

3.16.02.2022 слідчий суддя відмовив в задоволенні скарги.

4.21.02.2022 представник подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
5.Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги представника на бездіяльність НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 17.01.2022.

6.Слідчий суддя дійшов висновку, що доводи заявника про бездіяльність уповноважених осіб НАБУ є необґрунтованими з таких підстав: (1) відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) реєстрації в ЄРДР підлягають не всі заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а саме об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення; КПК встановлює обов`язок здійснити фіксування наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, а не будь-якої інформації, направленої особою як заява (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення; (2) закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення на предмет викладення інформації саме про кримінальне правопорушення; (3) з цих підстав слідчий суддя зобов`язаний надати оцінку не лише доводам скарги на бездіяльність, а й заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення; (4) твердження ОСОБА_6 про ймовірне вчинення суддями Івано-Франківського суду кримінального правопорушення ґрунтуються на абстрактних доводах та є лише припущенням, в основу якого покладено висловлення третьої особи своєї суб`єктивної думки про корумпованість суддів; (5) фактичних даних, які б вказували на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення суддями кримінального правопорушення не наведено; (6) крім цього, заявником не конкретизовано суб`єктів ймовірного вчинення злочину, тобто конкретних суддів Івано-Франківського апеляційного суду.
Вимоги і доводи апеляційної скарги
7.В апеляційній скарзі адвокат висловила прохання: (1) скасувати оскаржувану ухвалу та (2) постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених службових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості за заявою від 17.01.2022.

8.Свої вимоги обґрунтовує таким: (1) висновок слідчого судді про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення грубо суперечить вимогам КПК, оскільки закон визначає безальтернативність внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення; (2) відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі ВССУ) оскаржувана бездіяльність слідчого полягає у невнесенні відомостей за заявою про кримінальне правопорушення протягом 24 годин після її отримання; КПК не передбачає необхідність здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення (лист від 09.11.2012 № 1640/0/4-12, узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»); (3) положення частини 5 статті 214 КПК не перебувають у конкуренції до норми частини 1 цієї статті про безальтернативність внесення відомостей до ЄРДР протягом 24 годин після прийняття заяви, а визначають перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР; (4) у заяві від 17.01.2022 зазначено про суддів, які ймовірно вчинили кримінальне правопорушення, та наведено ознаки його об`єктивної сторони (отримання неправомірної вигоди); (5) висновок слідчого судді про те, що в заяві від 17.01.2022 містяться лише припущення суперечить принципам презумпції невинуватості та обов`язку держави забезпечити проведення ефективного розслідування злочинів.
Позиції учасників провадження
9.Учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
10.Для вирішення апеляційної скарги Суд має розглянути такі питання: (1) чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній інформації саме про кримінальне правопорушення (а не про щось інше); якщо так, то (2) чи підлягають відомості заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення внесенню до ЄРДР.
11.Суд надає ствердну відповідь на перше питання, а на друге негативну.
(1) Щодо передбаченої законом необхідності попередньої оцінки (аналізу) слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній інформації саме про кримінальне правопорушення
12.Суд вважає правильними дії слідчого судді з проведення попередньої оцінки (аналізу) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній інформації саме про кримінальне правопорушення при розгляді скарги на бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Аналогічним чином мають діяти слідчий та прокурор при отриманні відповідної заяви.
13.Зазначена правова позиція є усталеною у практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (наприклад, ухвали від 02.09.2020 у справі № 991/6129/20, від 29.09.2020 у справі № 991/7770/20, від 30.09.2020 у справі № 760/10571/19, від 23.11.2020 у справі № 991/9397/20, від 23.11.2020 у справі № 991/9399/20, від 11.01.2021 у справі № 991/10390/20, від 16.01.2021 у справі № 991/8047/20, від 02.02.2021 у справі № 991/106/21, від 04.03.2021 у справі № 991/672/21, від 04.03.2021 у справі № 991/664/21, від 24.03.2021 у справі № 991/1653/21, від 14.04.2021 у справі № 991/2279/21, від 27.05.2021 у справі № 991/2500/21, від 02.06.2021 у справі № 991/3403/21, від 20.10.2021 у справі № 991/6646/21, від 08.12.2021 у справі № 991/7952/21, від 24.01.2022 у справі № 991/8390/21 тощо).
14.Щодо посилання апелянта на окремі положення узагальнення ВССУ Суд вважає за необхідне звернути увагу на таке. У наведених узагальненнях було відображено різні підходи, які на той час склалися в судовій практиці щодо застосування статті 214 КПК. Так, станом на момент публікації зазначеного узагальнення (початок 2017 року) ВССУ було фактично констатовано складність і неоднозначність судової практики, що склалася з питань «правової оцінки заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення».
15.Цитований апелянтом висновок узагальнення про те, що вимоги КПК «не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення [на предмет наявності ознак складу злочину], а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження» свідчить про те, що правова оцінка заяви про кримінальне правопорушення не може бути надто детальною (щодо кожної з ознак складу кримінального правопорушення) з урахуванням початкового етапу дослідження події імовірного кримінального правопорушення та обмеженістю правових можливостей щодо не тільки пізнання тих чи інших обставин, але й можливості детального обґрунтування наявності повного складу кримінального правопорушення, що характерно для підсумкових рішень у кримінальному провадженні (винесення вироку чи закриття кримінального провадження).
16.Потреба забезпечити єдине застосування закону не має призводити до негнучкості та неналежних обмежень у розвитку права і не повинна загрожувати незалежності суддів. Забезпечення єдиного та послідовного застосування законів, а також заохочення розвитку права через судову практику є, у першу чергу, повноваженням верховного суду (положення d, e розділу «Основні висновки та рекомендації» Висновку Консультативної ради європейських суддів № 20 (2017)).
17.Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
18.У цьому контексті Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: (1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18); (2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).
19.Такий висновок відповідає і рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_8 від 17.06.2020, згідно з пунктом 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
20.Суд враховує у цьому випадку наведені вище висновки Верховного Суду і Конституційного Суду України та не вбачає підстав відхилятися від усталеної практики Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду щодо застосування статті 214 КПК.
21.Суд також звертає увагу, що констатація того, що заява про кримінальне правопорушення містить відомості саме про кримінальне правопорушення має базуватись не на детальному аналізі наявності чи відсутності кожної з ознак складу злочину, про який йдеться у заяві. Так, якщо зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; (2) у силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, (3) існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
22.Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених у пункті 21 цієї ухвали.
(2) Щодо відсутності підстав для внесення до ЄРДР відомостей заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення
23.Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява від 17.01.2022 ґрунтується на абстрактних доводах та є лише припущенням, яке ґрунтується на висловленнях третьої особи суб`єктивної думки про нібито загальну корумпованість судів.
24.Так, у заяві ОСОБА_7 йдеться, що громадянин Ізраїлю ОСОБА_9 повідомив, що ним за посередництва адвокатів було передано суддям Івано-Франківського апеляційного суду хабар за прийняття на його користь рішення у справі № 344/20234/19 з метою добитися відібрання у матері малолітньої дочки та передачі її у Ізраїль. Також він повідомив, що ним все куплено і незважаючи на постанову Верховного Суду, справа буде вирішена на його користь, тому що в нього більше грошей, а в Україні всі суди корумповані. Виходячи з наведеного, є підстави вважати, що в діях суддів Івано-Франківського апеляційного суду є ознаки корупційного правопорушення, передбаченого статтею 368 КК.
25.Отже, заявником наведено абстрактні припущення про вчинення кримінального правопорушення, які ґрунтуються виключно на висловлюваннях третьої особи своєї суб`єктивної думки до бажаного результату вирішення судової справі та судової влади. У той же час, в заяві не наведено жодних фактичних даних, які б могли вказувати на ймовірну наявність в діях суддів Івано-Франківського апеляційного суду у справі № 344/20234/19 ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368 КК чи іншими статтями КК.
26.З цих підстав описані в заяві факти не потребують перевірки засобами кримінального процесу, тому відомості заяви ОСОБА_5 не підлягають внесенню до ЄРДР.
Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
27.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (пункт 1 частини 3 статті 407 КПК).
28.Суд дійшов висновку, що слідчим суддею були правильно встановлені фактичні обставини справи та надана їм відповідна правова оцінка на підставі наявних матеріалів.
29.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
30.Керуючись статтями 404, 405, 407, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:
1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.02.2022 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3