Справа № 445/2622/21
Провадження № 1-кп/445/69/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00064 від 16.11.2021 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 16.11.2021, близько 00 год. 10 хв., перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, йдучи по автодорозі у с. Якторів Глинянської ТГ Львівського району Львівської області, побачив територію огороджену по периметру металевою сіткою зі стовпцями, власником якої являється громадянин ОСОБА_4 , житель с. Перегноїв Львівського району Львівської області, на якій знаходились автомобілі.
ОСОБА_5 , у рамках раптово виниклого умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом, проник, переступивши через металеву перешкоду, на дану територію та таємно заволодів автомобілем марки "Volkswagen Transporter", 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить громадянину ОСОБА_4 , жителю с. Перегнорїв Львівського району Львівської області, а саме проник у незачинений автомобіль та за допомогою ключа, що знаходився в замку запалювання завів даний транспортний засіб та виїхав з даної території шляхом наїзду на металеву огорожу та продовжив рух по автодорозі у напрямку м. Золочів. Згодом автомобіль марки "Volkswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом у поєднанні з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Крім цього, ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та діючи з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення з салону викраденого автомобіля марки "Volkswagen Transporter", д.н.з. НОМЕР_1 викрав відеореєстратор марки "Car Camcorder" Full HD 1080, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , жителю с. Перегноїв Львівського району Львівської області на суму 1350 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. Розуміє, що вчинив злочини, у вчиненому кається, просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.
Враховуючи свідчення обвинуваченого ОСОБА_5 , його повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, суд, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, з урахуванням вимог ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніхто не оспорює, обмеживши матеріалами, що характеризують обвинуваченого, без дослідження інших доказів, що стосуються фактичних обставин справи.
Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом у поєднанні з проникненням у сховище та таємно викрав чуже майно. Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є нетяжким злочином, а ч. 2 ст. 289 КК України є тяжким злочином, враховує також особу обвинуваченого, який вчинив злочини вперше, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою молодого віку. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту, та за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, дані, які характеризують ОСОБА_5 , враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає можливим визначити обвинуваченому остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Разом із тим, враховуючи обставини справи, тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, дані про особу останнього, зокрема його вік та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.
Також, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження, який було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 .
Так, ухвалою слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 17.11.2021 було обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 47 580,00, яка 18.11.2021 внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави останнім не був порушений, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю - ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 182, 368- 371, 374 КПК України, ст.ст.70, 75, ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками - скасувати.
Заставу визначену ухвалою слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 17.11.2021 у розмірі 47 580,00 грн., внесену 18.11.2021 за обвинуваченого ОСОБА_5 - заставодавцем ОСОБА_7 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області - повернути заставодавцю ОСОБА_7 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.
Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку - 11.07.2022.
Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави 3432,40 грн. витрат за проведення експертизи.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 19.11.2021.
Речові докази: мобільний телефон марки "Huawei", синього кольору - повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1