ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області в залі суду кримінальну справу (кримінальне провадження № 000064) про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, співмешкає, працюючого вантажником ТОВ «Дельта», раніше не судимого, відповідно до ст. 89 КК України, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації в АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 31 травня 2022 року, приблизно о 13.55 годині, знаходячись на пасовищі біля с. Криве Скалатської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, таємно, умисно, із корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав корову породи «Українська чорно-ряба молочна», паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , робочий номер НОМЕР_3 , яка була припнута на пасовищі, вартістю 25000 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що дійсно вчинив крадіжку корови при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Корову в той же день здав закупнику, виручивши 7500 гривень, які витратив на власний розсуд. Про вчинене жалкує. Наразі корова повернута потерпілому.

Інші докази по справі, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом не досліджувалися, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, цивільного позову не заявлено.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Злочинні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є: вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнав: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме вчинення тяжкого злочину, ненастання тяжких наслідків від злочинних діянь обвинуваченого, ту обставину, що обвинувачений під час виступу в судових дебатах та під час звернення до суду з останнім словом попросив вибачення у потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, зміст досудової доповіді, при складанні якої обвинувачений приймав участь, завчасно отримав її примірник та не висловив своєї незгоди з її змістом, в якій орган пробації оцінив можливість вчинення обвинуваченим повторного правопорушення як дуже високу, що унеможливлює призначення покарання з іспитовим строком в умовах випробування, що також підтверджується тією обставиною, що обвинувачений вчинив умисний корисливий злочин під час судового розгляду кримінального провадження № 000129 відносно обвинуваченого за ст. 125 ч.1 КК України, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та продовження ним злочинної діяльності, і вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки обвинувачений є суспільно небезпечною особою, тому його виправлення вже не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, при призначенні покарання суд не застосовує положення ст. 71 КК України щодо складання покарань за вироками суду, оскільки вирок Підволочиського районного суду Тернопольської області від 15.08.2022 по справі № 604/2/22, за яким ОСОБА_5 засудження за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень не набрав законної сили на момент ухвалення даного вироку, а також, з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КК України про те, що покарання за вказаним вироком суду у виді штрафу складанню з покаранням за даним вироком не підлягає та виконується самостійно.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Початок строку відбування покарання визначити з моменту затримання ОСОБА_5 в порядку виконання вироку.

Залишити ОСОБА_5 до набрання даним вироком законної сили запобіжний захід у виді домашнього арешту. Покласти на ОСОБА_5 протягом дії даного запобіжного заходу наступні обов`язки:

1)не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 21.00 години вечора до 08.00 години наступного дня без дозволу суду, крім відвідування медичних закладів у разі необхідності та укриття у відповідних місцях безпеки в разі оголошення повітряної тривоги;

2)прибувати до суду на кожну вимогу суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 755,12 грн. процесуальних витрат за проведення судової експертизи.

Речовий доказ припін та корову - залишити потерпілому ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Підволочиський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії вироку вручити сторонам під розписку.

Суддя ОСОБА_1