Справа № 297/549/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 04.02.2021 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця,раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

03 лютого 2021 року приблизно о 12 годині ОСОБА_7 на польовій дорозі між населеними пунктами с.Велика Бийгань-с.Косонь, Берегівського району, на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, умисно здійснив декілька пострілів з пістолету моделі «ПМР-м» 9 мм у бік потерпілого ОСОБА_5 , чим заподіяв йому ушкодження у вигляді садна лівого стегна,яке відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я, та ушкодження у вигляді двох кульових ран правого стегна,яке відноситься до легкого тілесного ушкодження , що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_7 слід визнати винним у кримінальному правопорушенніза ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину не визнав і пояснив, що з потерпілим ОСОБА_9 колись знаходився у дружних стосунках, він багато допомагав матеріально і по господарству потерпілому, так наприклад,за його сприяння ОСОБА_10 отримав мисливську зброю від свідка ОСОБА_11 вартістю 500 доларів, оскільки останньому він передав іншу, набагато дорожчу, зброю. Вони з потерпілим мають також по сусідству господарські споруди біля Бийганьскої гори. Однак за рік-півтора до вказаних подій у обвинувачені, у них погіршились відносини, вони з друг другом не спілкувались, оскільки потерпілий відмовився допомогти у очищенні рибника. В лютому минулого року до його гаража,який знаходиться на вулиці, яка веде до с.Мала Бийгань, прийшов ОСОБА_12 і став вимагати великий бак для рідини, для господарських потреб, яка належала йому, ОСОБА_13 , але знаходилась у нього. На цьому ґрунті вони по конфліктували з ним та побились. Після бійки він сказав ОСОБА_14 , щоб йшов до ОСОБА_15 та забрав гроші за даний бак, оскільки ОСОБА_10 є боржником, позаяк він багато йому матеріально допомагав. На це ОСОБА_11 запропонував вказане обговорити втрьох та поїхав за ОСОБА_10 . Він же, на своєму автомобілі УАЗ, поїхав на польову дорогу за селом, куди Мица на своєму автомобілі привіз потерпілого ОСОБА_10 . Вони вийшли з автомобілів та між ним і ОСОБА_10 почалась словесна перепалка, крики. Куруц казав, що йому треба була віддати гроші, зробив декілька кроків до нього. Тоді, він зробив постріл з пістолета. Сварка між ними продовжилась. Куруц знову зробив крок до нього, тому він знову зробив декілька пострілів. Постріли робив з пістолета ПМР з резиновими кулями, на який має дозвіл, і як правило носить із собою, та, мабуть, тоді був у нього у кишені. Обвинувачений ОСОБА_7 ствердив, що стріляв в напрямку землі перед ногами потерпілого, оскільки думав, що вони, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , вдвох можуть напасти на нього. Також пояснював свої дії нервовим характером, із-за чого роками приймає антидепресанти. Скільки пострілів зробив не пам`ятає. Також не міг пояснити, яким чином, заподіяв два кульових поранень стегна потерпілому.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав, його вина у викладеному обвинуваченні доведена наступним.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що минулого року до нього приїхав ОСОБА_12 та сказав, щоби їхав з ним, так як ОСОБА_16 , з яким він раніше дружив, хоче з ним поговорити, що потрібно одну «брехню» з`ясувати,так як хтось ОСОБА_16 сказав, що, він, ОСОБА_10 , розповсюджує, що ОСОБА_16 займається контрабандою. Він поїхав з ОСОБА_17 на польову дорогу за селом, де вже був ОСОБА_16 , який приїхав на своєму автомобілі УАЗ. Він сказав ОСОБА_16 , що він стверджує не правду, так як нічого поганого про нього він нікому не говорив. ОСОБА_16 у відповідь на відстані приблизно 2-2,5 метрів почав здійснювати постріли із пістолета,який вибрав із кишені, один раз у землю, а потім по його ногах. Зробив 8 пострілів. Коли ОСОБА_16 стріляв, він боявся тікати або взагалі двигатися, оскільки думав, що тоді буде гірше, так як ОСОБА_16 направляв пістолет і в напрямку голови. Він отримав декілька кульових поранень ноги та запитав у ОСОБА_16 , що чому він це зробив. Той лише відповів: «Щоби ти знав своє місце». Потерпілий ствердив, що в ході цих подій він не намагався вдарити ОСОБА_18 ..Після цього, його, пораненого, ОСОБА_11 доставив в сільську амбулаторію, а потім в лікарню.

Допитаний свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що в минулому році прийшов до ОСОБА_16 , щоби забрати свій бак для господарських потреб, та оскільки він не хотів його повертати між ними виникла словесна перепалка, а потім між ними виникла бійка. Першим ОСОБА_16 вдарив його, а він у відповідь. Тоді, ОСОБА_16 звинуватив його, що він, ОСОБА_13 , здійснює через «зельонку», тобто поза межами контрольно-пропускного пункту, контрабанду, та сказав, що це йому повідомив ОСОБА_20 .. Тоді він запропонував, що привезе ОСОБА_21 , і вони втрьох з`ясують хто про кого говорить правду або інше. За пропозицією ОСОБА_16 домовились зустрітися за селом. Він поїхав до ОСОБА_21 і запропонував тому поїхати до ОСОБА_16 , щоби підтвердити його слова про те, що він контрабандою, дійсно, не займається. ОСОБА_9 погодився та поїхав з ним за межі с. В.Бийгань на польову дорогу, де ОСОБА_10 став з ОСОБА_16 розбиратись, спорити. Куруц стверджував ОСОБА_16 , що не говорив нічого про здійснення контрабанди. На це ОСОБА_22 вихопив пістолет, та зробив, принаймні, шість пострілів у напрямок ОСОБА_21 , точніше його ніг, який стояв приблизно на відстані двох метрів від нього. ОСОБА_9 зняв штани, у нього було поранення, текла кров та запитав, що чому це ОСОБА_16 робить. ОСОБА_16 відповів: «Щоби знав де твоє місце». Після цього, він повіз потерпілого ОСОБА_9 до ФАП села, а потім в лікарню для надання медичної допомоги.

Крім того, доказами вини у вчиненні обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України є наступне.

Так, протоколом огляду місця події від 03.02.2021 року із фото таблицею доведено, що вказано кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив на польовій дорозі між населеними пунктами с.ВеликаБийгань - с.Косонь, де були вилучені відстріляні гільзи калібру 9 мм (а.с. 126-130).

В ході огляду іншого місця події від 03.02.2021 року (відеозапис його відтворено судом) було вилучено із сейфу, що знаходився у гаражі за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , пістолет ПМР разом з магазином (а.с. 132-135).

Згідно висновку експерта №22/Б встановлено, що в лікарні 03.02.21 р. у гр. ОСОБА_5 було встановлено: «Два кульові поранення травматичним пістолетом передньої поверхні правого стегна, садно передньо-зовнішньої поверхні середньої треті лівого стегна». Тілесні ушкодження у вигляді двох окремих рваних ран з забитими краями передньої поверхні нижньої третини правого стегна з гіперемією шкіри навколо та залишками травматичної кулі в одній з ран, можуть бути вхідними та свідчить про високу ймовірність виникнення їх внаслідок пострілів з травматичної зброї. Враховуючи локалізацію, взаєморозташування, механізм та кількість ушкоджень можна зробити висновок, що мало місце не менше двох пострілів з травматичної зброї.

По степені тяжкості ушкодження у вигляді кульових ран правого стегна відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, або незначної стійкої втрати працездатності та знаходиться у відповідності з п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», Наказу № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Ушкодження у вигляді садна лівого стегна відноситься до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я, або незначної стійкої втрати працездатності та знаходиться у відповідності з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», Наказу № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» (а.с. 139-141).

Отже, обвинуваченим хибно вказано у письмових поясненнях, що судовий медичний експерт не зміг у категоричній формі відповісти на запитання, поставлені на вирішення експертизи(а.с. 94-100).

Вказаний висновок експерта у сукупності із показами потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_19 в повній мірі підтверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 з близької відстані - приблизно два метри прицільно зробив декілька (не один)пострілів по стегнам потерпілого, тобто умисно наніс тілесні ушкодження.

Наведені докази спростовують версію обвинуваченого про те, що нібито, він почав стріляти, так як потерпілий йшов на нього, хотів зробити напад, та що, він робив постріли у землю, а не по ногам потерпілого.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 у поданих через канцелярію суду письмових поясненнях на те, що прокурором не надано відповідну постанову керівника Берегівської місцевої прокуратуру про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні чи постанову про призначення прокурором прокурора Берегівської місцевої прокуратуру ОСОБА_23 , якою був затверджений обвинувальний акт, що призвело до порушення вимог кримінально-процесуального закону, а тому докази отримані в ході досудового розслідування є недопустимими, є також неправдивими.

Так, згідно реєстру прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень 04.02.2021 заступником керівника Берегівської місцевої прокуратуру ОСОБА_24 була прийнята постанова про визначення групи прокурорів та постановою про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні також підтверджено повноваження прокурора ОСОБА_23 (а.с. 6, 24-25).

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_7 доводиться і висновком судової експертизи зброї від 15.02.2021, згідно якого наданий на дослідження предмет є самозарядним пістолетом моделі «ПМР» калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_1 , 1968 року випуску. Даний пістолет відноситься до пристроїв, що призначені для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями та придатний для стрільби. Надані на дослідження дві гільзи, які були вилучені слідчим під час проведення огляду місця події між населеними пунктами с. Велика Бийгань - с. Косонь відстріляні з наданого на дослідження пістолету «ПМР» калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_1 , 1968 року випуску (а.с. 144-164).

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 слід визнати те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с. 170), по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с. 172-173).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с. 170), по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с. 172-173), тому суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого в сумі 100 000 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 гривень суд приходить до наступного (а.с. 37-39).

Так, вказані вимоги обвинувачений в суді не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому просив у позові відмовити (а.с. 78-84).

Відповідно до ст. 129 ч. 1, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

Відповідно до вимог ст. 128 ч. 5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 23 ЦК України суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як слідує з матеріалів провадження, винними діями обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях і стражданнях, що їх зазнав потерпілий у зв`язку з спричиненням йому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а саме завдано кульових поранень стегна.

Врахувавши характер правопорушення, який ОСОБА_7 вчинив із зброєю, ступень його вини та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого ОСОБА_5 у зв`язку з втратою здоров`я на тривалий час, істотність вимушених змін у його житті, порушення звичного способу життя на деякий час, відносин з оточуючим та в сім`ї, суд приходить висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на його користь 30 000 гривень моральної шкоди.

Аналогічна правова позиції викладена у постанові Верховного Суду від 24січня 2019р. по справі № 219/3403/15-к.

Згідно ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Отже, витрати потерпілого ОСОБА_5 , пов`язані з оплатою юридичної допомоги його представника адвоката ОСОБА_6 в сумі 10 000 гривень, які підтверджені договором про надання юридичних послуг від 17.02.2021 року та у відповідності до п.1 ч.1 ст.118 КПК України є процесуальними витратами слід стягнути обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с. 40).

Речові докази, які упаковані у спеціальні пакети НПУ,у відповідності до вимог ч. 9 ст.100 КПК України: 1) пістолет моделі «ПМР» калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_1 ; 2) магазин до даного пістолета; 3) 5 травматичних патронів калібру 9 мм, що здані у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП, слід конфіскувати, як знаряддя вчинення кримінального проступку;4) дозвіл на зберігання зброї №418/15, виданий на ім`я ОСОБА_7 , що зданий у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП, слід передати у дозвільну систему Берегівського РВП ГУНП; 5) два змивів з рук обвинуваченого ОСОБА_7 , що здані у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП, слід знищити, скасував на всі речові докази арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 05.02.2021 року (а.с. 136, 165-167, 175-176, 177).

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертизи зброї в розмірі 2451,75 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави в особі Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с. 173).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373,374 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одної тисячі сімсот) гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень та процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Речові докази,які упаковані у спеціальні пакети НПУ: 1) пістолет моделі «ПМР» калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_1 ; 2) магазин до даного пістолета; 3) 5 травматичних патронів калібру 9 мм, що здані у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП - конфіскувати, як знаряддя вчинення кримінального проступку; 4) дозвіл на зберігання зброї № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , що зданий у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП - передати у дозвільну систему Берегівського РВП ГУНП; 5) два змивів з рук обвинуваченого ОСОБА_7 , що здані у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП - знищити, скасував на всі речові докази арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 05.02.2021 року (а.с. 136, 165-167, 175-176, 177).
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави в особі Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України процесуальні витрати за проведення експертизи зброї в сумі 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одної) гривні 75 копійок (а.с. 173).
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лайош ГАЛ