Справа №:755/7437/22
Провадження №: 1-кс/755/1957/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002350 від 16.08.2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Республіки Азербайджан, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

12 жовтня 2022 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 15.08.2022 року приблизно о 15 годині, в період дії воєнного стану, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 знаходився в приміщенні кафе «Байрактар» по вул. Празька, 34-А в м. Києві, разом з ОСОБА_8 .
У цей час ОСОБА_4 згідно попередньої змови та відведеної йому ролі, знаходився поруч в автомобілі марки «Фольцваген Пассат», державний номер НОМЕР_1 , спостерігав за навколишньою обстановкою та очікував на сигнал ОСОБА_9 для подальшого спільного вчинення вказаного злочину.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні зазначеного кафе, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, без згоди особи, з метою доведення її до безпорадного стану, підсипав ОСОБА_8 в алкогольні напої невстановлену органом досудового розслідуванням речовину, від чого вона стала себе погано почувати та поступово втрачати свідомість, чим застосував до потерпілої ОСОБА_8 насильство, яке є небезпечним для здоров`я особи в момент заподіяння.
Після чого Антонян Армен вивів ОСОБА_8 , яка перебувала в безпорадному стані та не в повній мірі контролювала свої дії, з кафе та посадив на заднє сидіння автомобіля «Фольцваген Пасат», державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 .
Продовжуючи свої дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 привезли ОСОБА_8 неподалік місця її проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де дочекались, коли потерпіла остаточно втратила свідомість та в салоні даного автомобіля незаконно заволоділи її майном, а саме: золотим ланцюжком, вартістю 30 000 грн., сумкою з мобільним телефоном марки «Редмі 9», вартістю 7000 грн., з сім-картами «Лайф» та «Київстар», які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, та грошовими коштами в сумі 1000 грн.
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном, яке розділили між собою, розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 38 000 грн.
16.08.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
18.08.2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

11.10.2022 року керівником Дніпровської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

Згідно клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення, показаннями потерпілої, показаннями свідків, протоколами пред`явлення для впізнання, речовими доказами, протоколом обшуку транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Також у клопотані слідчого, погодженого з прокурором, зазначено про наявність наступних ризиків, а саме:
- п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років. Крім того, ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення може виїхати за межі України та переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
- п. 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 буде незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до неправдивих показань у судовому засіданні;
- п. 4 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;
- п. 5 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність, враховуючи те, що схильний до офіційно не працює та немає постійного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових злочинів.
На думку сторони обвинувачення, перелічені ризики повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , на даний час, забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків і надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на потерпілих, свідків, інших осіб та на розслідування кримінального провадження. Характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, норм закону.
Крім того, у клопотанні слідчого зазначено про неможливість закінчити досудове розслідування, оскільки необхідно отримати тимчасовий доступ операторів стільникового зв`язку ПрАт «Київстар» та ТОВ «Лайфлелл», яку проаналізувати, шляхом направлення до відділу кримінального аналізу, за результатами отриманих експертиз та аналізу з`єднань, вирішити питання щодо остаточної кваліфікації злочинних дій підозрюваного, отримати тимчасовий доступ до документів, які містять банківську таємницю та стосуються відкриття та обслуговування банківських рахунків в АТ «ТАКСОМБАНК» (Sportbank) та АТ КБ «ПриватБанк», повідомити підозрюваного про зміну раніше повідомленої підозри, ознайомити учасників з матеріалами кримінального провадження та скласти обвинувального акт з реєстром матеріалів досудового розслідування.
Отже, вивчивши надані матеріали клопотання, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, які зазначені прокурором, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.
Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 розлучений, не має міцних соціальних зв`язків, не має офіційного джерела доходу, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Також, з моменту обрання судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України (забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення).
Щодо доводів сторони захисту про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки він не може знаходитись у слідчому ізоляторі через проблеми зі здоров`ям, то слідчий суддя вважає такі доводи необґрунтованими, враховуючи те, що стороною захисту не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених ними обставин.
У той же час, суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про неможливість закінчення досудового розслідування, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим досудового розслідування продовжено до трьох місяців.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав визначати розмір застави ОСОБА_4 , оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002350 від 16.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, до 16 листопада 2022 року, включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: