Провадження № 1-кп/359/315/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2022 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових зсідань ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження №0001383, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2021, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Козятин Вінницької області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
28.10.2021, точний час судом не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебували по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де разом вживали алкогольні напої.
Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з невстановлених причин, виникла сварка, під час якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, з мотивів неприязних відносин, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нанесла ОСОБА_8 не менше 7 ударів по голові, не менше 15 ударів по грудній клітині, 1 удар у передню черевну стінку, не менше 3 ударів по лівій руці та не менше 7 ударів по правій руці, спричинивши наступні тілесні ушкодження: поєднану травму голови (закрита черепно-мозкова травма з крововиливом під тверду та м`яку мозкові оболонки, шлуночки мозку, забоєм головного мозку), синці на голові, крововилив в м`які тканини голови), закриту травму живота (два розриви печінки з крововиливом в черевну порожнину 1200 мл.), крововилив в черевну стінку живота справа, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, і небезпечними для життя в момент спричинення; закриту травму грудної клітки (переломи 6-9 ребер зліва), які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; численні синці в області рук, грудної клітки, які є легкими тілесними ушкодженнями.
Від спричинених тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть ОСОБА_9 внаслідок поєднаної травми з переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, що ускладнилася крововтратою та шоком.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, фактичні обставини справи не оспорювала. Зазначила, що пред`явлене їй обвинувачення відповідає дійсності. Щиро розкаялася та показала, що дійсно 28.10.2021, точний час не пам`ятає, у вечірню пору доби, вона та ОСОБА_8 поверталися до дому через парк міста Бориспіль. ОСОБА_8 забажала придбати пляшку горілки. Придбавши одну літру горілки вони разом пішли до кімнати АДРЕСА_4 , де проживали. Вона та ОСОБА_10 випили горілки та лягли спати. Через деякий час прокинувшись, знову почали вживати алкоголь. ОСОБА_8 обізвала її та раптово на ґрунті словесної перепалки, теми якої вона не пам`ятає, на неодноразові її зауваження потерпілій заспокоїтися, остання продовжувала конфлікт. Вона пам`ятає, що будучи в агресивному стані, руками нанесла два удари по голові та один удар по грудям ОСОБА_8 . Через деякий час ОСОБА_10 почала задихатися сидячи на стільці. ОСОБА_6 викликала швидку допомогу та направилася з потерпілою до лікарні. Будучи у кімнаті у двох, вона і не зрозуміла скільки ударів нанесла потерпілій. ОСОБА_8 нікуди не виходила і до них гості не приходили. Просила суд суворо не карати.

У зв`язку з тим, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, які характеризують її особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Дії обвинуваченої кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 суд вважає правильною.

Так, ОСОБА_6 вчинила діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставини, що виключають злочинність діяння обвинуваченої, не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_6 ознак протиправності. ОСОБА_6 раптово на ґрунті словесного конфлікту, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нанесла ОСОБА_8 не менше 7 ударів по голові, не менше 15 ударів по грудній клітині, 1 удар у передню черевну стінку, не менше 3 ударів по лівій руці та не менше 7 ударів по правій руці, спричинивши потерпілій тілесне ушкодження у виді поєднану травму голови (закрита черепно-мозкова травма з крововиливом під тверду та м`яку мозкові оболонки, шлуночки мозку, забоєм головного мозку), синці на голові, крововилив в м`які тканини голови), закриту травму живота (два розриви печінки з крововиливом в черевну порожнину 1200 мл.), крововилив в черевну стінку живота справа, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, і небезпечними для життя в момент спричинення; закриту травму грудної клітки (переломи 6-9 ребер зліва), які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; численні синці в області рук, грудної клітки, які є легкими тілесними ушкодженнями. Смерть ОСОБА_8 01.11.2021 настала внаслідок поєднаної травми з переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, що ускладнилася крововтратою та шоком.
Разом з тим, до цієї події обвинувачена перебувала з ОСОБА_8 в дружніх відносинах, проживали разом в одній кімнаті гуртожитку. ОСОБА_6 завдавала удари ОСОБА_8 на ґрунті раптово виникнувших неприязних відносин, які сталися в наслідок сварки, яка виникла у неї та потерпілої з невстановлених обставин, у зв`язку з тим, що подруги перебував в стані алкогольного сп`яніння та контроль за своїми діями був послаблений. Така кількість та локалізація тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_8 свідчить про особливу лють особи, що спричинила їх в момент завдання, та виключно про агресивний настрій обвинуваченої. Отже, суд вбачає, що наявність раптово неприязних відносин у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, як мотив нанесення обвинуваченою тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
При цьому раптовість, послідовність і динамічність дій, вчинених обвинуваченою характер, спосіб, механізм та сила нанесення ударів, нанесення ударів без будь-якої вибірковості при визначенні місць для їх нанесення, а саме по голові та всьому тілу потерпілої, свідчать про цілеспрямованість умислу обвинуваченої саме на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої.

Встановлено, що обвинувачена, при вживанні спиртних напоїв та перебуваючи в агресивному стані, на ґрунті сварки, наносячи таку кількість ударів потерпілій, мала намір на спричинення їй виключно тілесних ушкоджень. При цьому, обвинувачена чітко усвідомлювала соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачала наслідки скоєного та бажала їх настання, що беззаперечно вказує на те, що обвинувачена діяла з прямим умислом, бажаючи настання таких наслідків. Разом з тим, обвинувачена не мала наміру заподіяти ОСОБА_8 смерть, хоча повинна була і могла передбачити її. Це свідчить про те, що до смерті потерпілої обвинувачена ставилася необережно.

Отже, за встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_6 носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило її смерть, існував прямий причинний зв`язок. Тому ОСОБА_6 повинна відповідати за фактично спричинені нею протиправними діями наслідки.

Суд дійшов до переконання, що ОСОБА_6 повинна бути засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України, за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілої, яка повідомила, що вибачила обвинувачену, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_6 вчинила умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю в державі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізи даних про особу обвинуваченої вказує, що вона є особою молодого віку, раніше не судима. Має місце реєстрації та місце постійного проживання, де характеризується з посередньої сторони. Спортсменка та чемпіон Європи з боксу. До адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, не заміжня, офіційно не працевлаштована. Малолітніх дітей та осіб інвалідів на утримані немає. Обвинувачена не є інвалідом, не досягла пенсійного віку.
Указані обставини в сукупності потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченій, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останньої до скоєного нею.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Таким чином, із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпечності вчиненого, конкретних обставин його вчинення, умисний протиправний характер діяння, його наслідки, а саме те, що злочинні дії обвинуваченої призвели до смерті ОСОБА_8 , форму й ступінь вини, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченої, якостей та властивостей, що характеризують її соціальний статус, суд приходить до висновку про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Про те, зважаючи на поведінку обвинуваченої після вчинення нею злочину, а саме, що вона сама викликала карету швидкої допомоги та супроводжувала потерпілу до лікарні, щире каяття та допомогу слідству у розкритті даного злочину, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні тяжкого покарання, примирення обвинуваченої з потерпілою, враховуючи всі вказані обставини в сукупності, суд вважає за доцільне застосування положення ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче нижчої межі у виді 6 років позбавлення волі.
Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченої є необхідною та достатньою для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та особу обвинуваченої.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої закінчився. Клопотань про його продовження чи обрання іншого запобіжного заходу не надходило. Обвинувачена не порушувала обраний запобіжний захід, а тому за відсутності клопотання суд не вбачає підстав обирати відносно обвинуваченої будь який запобіжний захід.

Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2021, на два вирізи з двох матраців зі слідами речовини бурого кольору, два вирізи з двох подушок зі слідами речовини бурого кольору, куртка чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, кофта сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору зі стіни кімнати, мобільний телефон марки «Realme» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , штани чорного кольору з вставками, футболку білого кольору з вставками зеленого кольору «Admiral», мобільний телефон «Huawei P smart+» S/n НОМЕР_3 , що було вилучено 01.11.2021 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України в ОСОБА_6 , скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, ч. 2 ст. 121 КК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на підставі ст.69 КК України, призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її затримання.

Зарахувати в строк відбування покарання строк тримання останньої під вартою під час досудового слідства, з 01.11.2021 по 03.11.2021, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання під вартою.
Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного ухвалами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2021, на два вирізи з двох матраців зі слідами речовини бурого кольору, два вирізи з двох подушок зі слідами речовини бурого кольору, куртка чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, кофта сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору зі стіни кімнати, мобільний телефон марки «Realme» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , штани чорного кольору з вставками, футболку білого кольору з вставками зеленого кольору «Admiral», мобільний телефон «Huawei P smart+» S/n НОМЕР_3 , що було вилучено 01.11.2021 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України в ОСОБА_6 , скасувати.

Речові докази: два вирізи з двох матраців зі слідами речовини бурого кольору, два вирізи з двох подушок зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору зі стіни кімнати, знищити; мобільний телефон марки «Realme» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 штани чорного кольору з вставками, футболку білого кольору з вставками зеленого кольору «Admiral», мобільний телефон «Huawei P smart+» S/n НОМЕР_3 , повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, кофту сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, передати у володіння власника.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1