Справа № 191/1767/22
Провадження № 1-кс/191/311/22
У Х В А Л А
іменем України

10 серпня 2022 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що в ніч з 06.08.2022 року на 07.08.2022 року, невстановлена особа таємно заволоділа транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2109, д. н. НОМЕР_1 , який перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдала потерпілому матеріальний збиток.
07.08.2022 року за даним фактом СВ Синельниківського РУП зареєстровано кримінальне провадження за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
В ході проведення заходів встановлено особу, яка може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в ході огляду мобільного телефону «REDMI 9А», який останній добровільно надав для огляду, встановлено, що у додатку «Карты Google», встановленому у вказаному телефоні, зареєстрований один акаунт з ім`ям « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В хронології пересування відповідно до вказаного додатку 07.08.2022 починаючи з 03-49 год. маршрут пересування починався з перехрестя вул.Садова та вул. П.Осипенка, с.Зайцеве Синельниківського району, далі пролягав до м.Синельникове.
Майно було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.
Згідно із ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ може зберігатися у сторони кримінального провадження, якщо він добровільно наданий, або на підставі судового рішення.
Згідно ч.7 ст.237 КПК України, речі вилучені в ході проведення огляду, вважаються тимчасово вилученим майном.
Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, та фактичне позбавлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучене в ході огляду предмету від 08.08.2022 року майно, а саме: мобільний телефон «REDMI 9А», імеіl: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім картою № НОМЕР_4 , має значення речового доказу та вказує на вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також з метою забезпечення виконання в подальшому цивільного позову виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно на підставі ст.170 КПК України.
Слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон «REDMI 9А», імеіl: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім картою № НОМЕР_4 . Заборонити власникам та уповноваженим ними особам використання та розпорядження вказаними предметами.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Від слідчого та прокурора надійшло клопотання про розгляд клопотання без їх участі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження : 0000478) в ніч з 06.08.2022 року на 07.08.2022 року, невстановлена особа таємно заволоділа транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2109, д.н. НОМЕР_1 , який перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдала потерпілому матеріальний збиток (ЖЕО 6683 від 07.08.2022).
Відповідно до заяви ОСОБА_4 на ім`я т.в.о.начальника Синельниківського РУП, останній добровільно видав для огляду та подальшого вилучення мобільний телефон «REDMI 9А», в корпусі темно синього кольору, імеіl: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з мобільним номером НОМЕР_5 .
В матеріалах клопотання є постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.08.2022 року відповідно до якої мобільний телефон «REDMI 9А», імеіl: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім картою № НОМЕР_4 передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Синельниківського РУП, однак не визнано речовим доказом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Всупереч вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України слідчим не достатньо зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту. Так, відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені за фактом таємне заволодіння транспортним засобом за ч.2 ст.289 КК України, проте слідчий звертається з вимогою про накладення арешту на мобільний телефон, при цьому не наводить підстав у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
А також всупереч до п.1 ч.2 ст.170 КПК України слідчий просить накласти арешт на майно, яке не визнано речовим доказом.
Всупереч вимозі п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого у вступній та резолютивній частинах, не містить відомостей хто є власником, користувачем чи розпорядником зазначеного вилученого майна, адже крім зареєстрованого акаунту з ім`ям « ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 » в мобільному додатку «Карты Google», встановленому у вище вказаному телефоні, зареєстрований ще акаунт Google ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується протоколом огляду предмету від 08.08.2022 року, а саме: мобільного телефону Redmi 9A в корпусі темно синього кольору.
Таким чином у слідчого судді відсутні достатні підстави вважати клопотання обґрунтованим, адже слідчим не доведено необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов"язків.
У зв"язку з відсутністю належних та необхідних доказів, потрібних під час розгляду клопотання, слідчий суддя невзмозі в рамках розгляду цього клопотання надати обґрунтовану оцінку обставинам, викладених у клопотанні.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000478 від 07.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України повернути прокурору Синельниківської окружної прокуратури на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України, та встановити строк 72 години з моменту отримання ухвали суду для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1