Справа № 134/1385/22
Провадження № 1-в/134/132/2022
УХВАЛА
іменем України

04 жовтня 2022 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3 представника ДУ «Крижопільського ВЦ № 113» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, мешканця: АДРЕСА_1 , до засудження не працюючого, раніше судимого:

09.06.1998 Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 140 ч.3, 44 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 05.09.1998 ЗУ «Про амністію»;

15.12.1999 Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 141 ч.2, 140 ч.3, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 20.06.2001 умовно-достроково на не відбутий термін 4 місяці 17 днів;

24.06.2005 Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 186 ч.2, 69 КК України до 1 року з місяців 3 днів позбавлення волі. Звільнений з залу суду.

22.12.2006 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 15.10.2008 вирок змінено та замінено не відбуту частину покарання з позбавлення волі на обмеження волі на 2 роки 4 місяці 18 днів;

03.08.2010 Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 395, 71, 72 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.12.2011 умовно-достроково на не відбутий термін 2 місяці 26 днів;

20.02.2013 Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. ст. 15 ч.3, 289 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;

14.03.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 395, 70 ч.1, 72 ч.5 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений з залу суду.

По даній справі засуджений 23.12.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. ст. 395, 185 ч.2, 70 ч.1, 72 КК України до 2 років обмеження волі. Зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16.09.2021 по 23.12.2021 з розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі.

про умовно дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2022 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання засуджений мотивував тим, що під час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки не порушував режим, отримав заохочення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити, також вказав, що в нього є хвора сестра, яка потребує допомоги, проте надалі в судовому засіданні надав пояснення, що працевлаштуватися не міг оскільки відсутній паспорт, документи, що посвідчують його особу знаходяться в сестри в дома, що зараз перебуває в Республіці Польща, а звернутися до місцевих міграційного органу не міг у зв`язку із військовим станом.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Представник ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» не заперечував щодо задоволення клопотання, надав пояснення, що засуджений кожного дня по дві години залучався до робіт по благоустрою прилеглої до установи території на безоплатній основі.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника установи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Отже законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосовано за певних умов (підстав).
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання, виписаний в ч. 3 ст. 154 КВК України, де також визначене право засудженого на умовно-дострокове звільнення і таке звільнення може бути застосоване при дотриманні умов, вказаних у ст. 81 КК України.
Виходячи зі змісту ст. 81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманню вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Пунктами 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
По даній справі ОСОБА_5 засуджений 17.01.2017 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.ст. 115 ч.1, 15 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі статі 72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.09.2016 до дня набрання виром законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 18.02.2022.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що станом на 04 жовтня 2022 року засуджений ОСОБА_5 відбув 1 рік 2 місяці призначеного судом покарання, що становить 1/2 частину призначеного строку покарання.
Згідно наданної характеристики від 05.10 2022 року засуджений ОСОБА_5 з 18.02.2022 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)». По прибутті в установу офіційно працевлаштований не був у зв`язку із відсутністю документів, але працює днювальним адміністративної будівлі на безоплатній основі за власним бажанням.

За час відбування покарання характеризується посередньо, засуджений дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає та один раз був заохочений.

Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням, вимог пожежної безпеки не порушує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.

Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки, але в повній мірі ще не довів своє виправлення. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускає.

Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності» та «Підготовка до звільнення».

Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов.

Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.

На профілактичному обліку установи не перебуває.

Заборгованості за виконавчими листами не має.

Згідно оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми КАСАНДРА єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту у засудженого ОСОБА_5 , встановлено середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме: 04.04.2022.

Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол №6 від 12.04.2022 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.

Під дію ст. 81 КК України підпадатиме по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 04.08.2022.

Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення умисного корисливого злочину, після чого належних висновків не зробив та знову вчинив злочин. Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.
Щодо посилання засудженого, що він залучався до робіт по благоустрою та самообслуговування установи, що підтверджується довідками ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)» суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 07.03.2022 по теперішній час працює по благоустрою установи на безоплатній основі в кількості 330 год., а саме прибирання. До роботи ставиться добросовісно, поставленні завдання виконує
Довідкою ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» встановлено, що заробітна плата засудженого ОСОБА_5 в ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» за період 18.02.2022 по 30.09.2022 р. склала 0,00 грн.
Відповідно до наданої довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений під час відбування покарання отримав 2 подяки.
Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Таким чином процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 59 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані: виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру.

Статтею 60 КВК України визначено, що засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу.

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством.

До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 може свідчити лише про його виконання обов`язку дотримуватися умов відбуття покарання та виконувати роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру а не про сумлінність його поведінки, оскільки дотримання умов відбуття покарання є обов`язком останнього, останній на даний час не працює, доказів щодо неможливості укладання трудового договору не надав, вважає що для доведення виправлення необхідно тільки відбуття частини покарання, дотримуватися умов відбуття покарання та виконувати свій обов`язок в разі залучення до роботи із самообслуговування та благоустрою виправного центру.
Разом із тим матеріалами справи не мають достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а його звернення із клопотанням було здійснено формально після відбуттю 1/2 строку покарання, оскільки засудженому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16.09.2021 по 23.12.2021, що також судом враховується.
Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд находить вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів виправлення та перевиховання, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання, відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: