КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/1346/21
Провадження № 1-і/552/136/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2022 року Київський районний суд м. Полтави

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000036 від 12.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2,3 ст.307 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
01.07.2022 року прокурор Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова звернувся до Київського районного суду м.Полтава з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів відносно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що продовжений відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали Київського районного суду м.Полтави від 13.05.2022 - спливає 09.07.2022 року. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, на теперішній час залишаються підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою на шістдесят діб, посилаючись на те, що продовжений запобіжного захід відносно нього у вигляді тримання під вартою - спливає. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, не працює, тобто не має постійного джерела доходу, крім того, залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити злочинну діяльність, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні клопотання прокурора просить відмовити, зазначивши, що є підстави змінити запобіжний захід, так як є учасником бойових дій, і бажає захищати суверенітет держави від загарбників зі зброєю в руках. Також пояснив, що в 2018 році був засуджений за ч.4 ст.407 КК України, зазначена судимість знята та погашена у встановленому законом порядку. Крім того та теперішній час в одному із судів міста Києва знаходиться відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст.187 КК України. Рішення по даному кримінальному провадженню не має.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 також вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, так як прокурором не доведені ризики передбачені ст.177 КПК України, зазначивши, що обвинувачений має бойовий досвід и має можливість захищати державний суверенітет. Також пояснив, що звертався до прокурора з клопотанням про заміну запобіжного заходу та направлення обвинуваченого на фронт, однак дане клопотання не було прокурором задоволено.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні клопотання, яке заявлено прокурором, суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років. На теперішній час не має постійного джерела існування, обвинувачений підтвердив, що раніше був судимий за ч.4 ст.407 КК України, на теперішній час відносно нього в одному із судів м.Києва знаходиться кримінальне провадження за ч.1 ст.187 КК України, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, крім того, враховуючи міру покарання яке загрожує обвинуваченому в разі доведеності його вини, може переховуватися від суду, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Так, згідно зі статтями 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та рішень Європейського Суду з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Тобто підстави, за яких судом було застосовано і продовжено щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відсутні.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому до шістдесяти днів - до 03 вересня 2022 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 197, 331, 350 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до шістдесяти діб до 03 вересня 2022 року включно.

Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 03 вересня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1