Справа № 713/1240/22
Провадження №1-кп/713/128/22
Вирок
Іменем України

20.07.2022 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості укладену 08.07.2022 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 13.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.2 КК України, з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_3 вступив у попередню злочинну змову з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, які добре орієнтуються на місцевості, в прикордонній зоні Чернівецького району Чернівецької області, тобто в місці лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія.

З цією метою, в період часу з 11.05.2022 року по 13.05.2022 року ОСОБА_3 за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, підшукали 2 осіб з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, завчасно обумовили із зазначеними особами порядок незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на виконання раніше розробленого ними плану, а також у відповідності до визначеного ними часу та місця незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 13.05.2022 близько 07:30 години, використовуючи автомобіль марки «Ауді А4» сірого кольору під керуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перевезли зазначених вище двох осіб в с. Банилів Підгірний Чернівецького району Чернівецької області.

Прибувши в зазначений населений пункт, одна з осіб, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, сів за кермо вищезгаданого транспортного засобу та поїхав у невідомому напрямку, а ОСОБА_3 разом з іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, відповідно до попередньо узгодженого плану злочинних дій, пішки повели ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в напрямку населеного пункту с. Фальків Вижницького району Чернівецької області, до лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія.

Цього ж дня, тобто близько 11:00 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , рухаючись у супроводі ОСОБА_3 та особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, в напрямку прикордонного знаку №736 державного кордону України та Республіки Румунія, що знаходиться в адміністративних межах с.Фальків Вижницького району Чернівецької області, були затримані прикордонниками Головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст.332 ч.2 КК України, незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю та беззастережно. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.2 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він повністю погодився у підготовчому засіданні.

В ході судового розгляду підозрюваний ОСОБА_3 з участю захисника, та прокурор, на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України 08.07.2022 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість, за кваліфікацією: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ст.332 ч.2 КК України, у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити із встановленням 1 року іспитового строку, одночасно поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник та прокурор підтвердили факт визнання обвинуваченим винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити покарання визначене в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ст.332 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 08.07.2022 року між ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання, а саме: на призначення ОСОБА_3 покарання за ст.332 ч.2 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити із встановленням 1 року іспитового строку, одночасно поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Достатніх підстав для зміни, скасування чи обрання іншого запобіжного заходу обвинуваченому судом не встановлено, а отже запобіжний захід у вигляді застави до вступу вироку в законну силу необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 314, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 липня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 ст.76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на засудженого судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили, заставу в розмірі 124050,00 (Сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят )гривень, внесену згідно ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.05.2022 року, квитанція №0.0..1 від 16.05.2022 року - повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Після набрання вироком законної сили:

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 18.05.2022 року на мобільний телефон «Айфон 12 Pro» IMEI НОМЕР_1 ; IMEI2 НОМЕР_2 із SIM-карткою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_3 (код розблокування 248633); мобільний телефон марки «Redmi 9» IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 із SIM-картою за номерами: НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Aelion», червоного кольору, IMEI1 НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 із SIM-картою мобільного оператора «Київстар».

Речовий доказ: мобільний телефон «Айфон 12 Pro» IMEI НОМЕР_1 ; IMEI2 НОМЕР_2 із SIM-карткою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_3 (код розблокування 248633), який 14 травня 2022 року визнано речовим доказом та згідно квитанції №385 від 05.06.2022 року знаходиться в камері зберігання речових доказів у старшини Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 , - повернути ОСОБА_6 .

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 9» IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 із SIM-картою за номерами: НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , та мобільний телефон марки «Aelion», червоного кольору, IMEI1 НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 із SIM-картою мобільного оператора «Київстар», які 14 травня 2022 року визнано речовими доказами та згідно квитанції №386 від 05.06.2022 року знаходяться в камері зберігання речових доказів у старшини Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 , - повернути ОСОБА_3 .

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя Іван КИБИЧ