Справа № 461/4374/22
Провадження № 1-кс/461/3620/22
02.09.2022 року м. Львів
22.08.2022 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням в інтересах ОСОБА_6 , в якому просить скасувати арешт та повернути ОСОБА_6 блокнот коричнево-оранжевого кольору «Honey» з чорновими записами; мобільний телефон марки «LENOVO» s 650 mid НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «SAMSUNG» sm g 361H ps; сім картку «Київстар» маркування НОМЕР_4 ; джинси темно синього кольору LCW JEANS 779 REGULAR FIT; куртку синього кольору LC WAIKIKI W 36; чоловічі кросівки чорно білі марки PUMA 44.5 розмір; мобільний телефон марки «Айфон» 12 Pro Max, IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , синього кольору; сім картка з абонентським номером НОМЕР_7 ; сім карта білого кольору 3456, 6041, 1052,1000, 0944,2.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.04.2022 року у справі №461/7646/22 накладено арешт на вищевказане майно, належне ОСОБА_6 .
Вказує, що із дати початку досудового розслідування та накладення арешту на майно, минув значний час, за який орган досудового розслідування провів ряд необхідних слідчих дій та експертиз, а тому вважає, що подальше перебування майна під арештом є недоцільним і просить скасувати такий.
В судового засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав внесене клопотання з підстав, викладених у такому і просив клопотання задовольнити.
Старший слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив відмовити в задоволенні такого.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
-блокнот коричнево-оранжевого кольору «Honey» з чорновими записами;
-мобільний телефон марки «LENOVO» s 650 mid 65000010 IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;
-мобільний телефон марки «SAMSUNG» sm g 361H ps;
-сім картка «Київстар» маркування НОМЕР_4 ;
-джинси темно синього кольору LCW JEANS 779 REGULAR FIT;
-куртка синього кольору LC WAIKIKI W 36;
-чоловічі кросівки чорно білі марки PUMA 44.5 розмір;
-мобільний телефон марки «Айфон» 12 Pro Max, IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , синього кольору;
-сім картка з абонентським номером НОМЕР_7 ;
-сім карта білого кольору 3456, 6041, НОМЕР_8 , 0944,2.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, що вищевказані речі відповідали критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України щодо речового доказу, а тому з метою збереження таких, слідчий суддя наклав на них арешт.
У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.
При цьому слідчий суддя враховує, що положеннями ст.100 КПК України передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику, тому вбачається можливим в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, скасувати накладений на нього арешт в частині заборони користування даним майном та передати це майно його власнику на відповідальне зберігання.
Відповідно до норм Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженого Наказом від 27.08.2010 року N 51/401/649/471/23/125, під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям) (пункт 12).
Виходячи з наведеного, враховуючи, що арешт накладений 21.04.2022 року на особисті речі ОСОБА_6 , який в межах даного кримінального провадження не має статусу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які були враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, а тому слід скасувати такий в частині заборони користуванням.
Керуючись ст. 2, 7, 63-2, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21 квітня 2022 року, в частині заборони користування вилученим в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майном а саме:
-блокнот коричнево-оранжевого кольору «Honey» з чорновими записами;
-мобільний телефон марки «LENOVO» s 650 mid 65000010 IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;
-мобільний телефон марки «SAMSUNG» sm g 361H ps;
-сім картка «Київстар» маркування НОМЕР_4 ;
-джинси темно синього кольору LCW JEANS 779 REGULAR FIT;
-куртка синього кольору LC WAIKIKI W 36;
-чоловічі кросівки чорно білі марки PUMA 44.5 розмір;
-мобільний телефон марки «Айфон» 12 Pro Max, IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , синього кольору;
-сім картка з абонентським номером НОМЕР_7 ;
-сім карта білого кольору НОМЕР_9 , 6041, НОМЕР_8 , 0944,2,
та передати таке на відповідальне зберігання власника - ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 06 вересня 2022 року о 09 год. 00хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1