Справа № 716/1477/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 слідчий суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення №1 (м.Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодружений, офіційно не працю є, інвалід 3 групи, раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке 22.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003230, за ознаками складу злочину передбаченого ст.15 ч.3, ч.3 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий відділення №1 (м.Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Посилається на те, що 21.10.2022 близько 23:30 підозрюваний ОСОБА_5 , в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на здійснення статевого акту, з метою задоволення статевої пристрасті відносно своєї знайомої потерпілої ОСОБА_9 , достовірно знаючи про те, що вона є неповнолітньою особою та їй не виповнилось 18 років, застосувавши до останньої фізичне насильство, а саме за допомогою фізичної сили затягнув останню у провулок біля магазину «Торговий центр», де спричинив їй тілесні ушкодження, у вигляді подряпин та саден, повалив останню на землю, де стягнув із неї штани та нижню білизну, з метою вчинення з нею статевого акту, без добровільної згоди потерпілої. Однак в цей час по АДРЕСА_2 проходили сільські мешканці, внаслідок чого підозрюваний ОСОБА_5 перелякався та втік із місця події у невідомому напрямку, через що не довів свій умисел до кінця.
Відомості за вказаним фактом, 22.10.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003230 з правовою кваліфікацією ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України - замах на зґвалтування, без добровільної згоди потерпілої, за кваліфікуючими ознаками: вчинені щодо особи, яка не досягла вісімнадцяти років.
22.10.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, (безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення).
23.10.2022 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 вбачається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, запобігання впливу на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.
Підозрюваний в судовому засіданні обставини скоєння ним кримінального правопорушення визнав. Показав, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та майже нічого не пам`ятає. Також повідомив, що знайомий з потерпілою приблизно п`ять років. Жодного наміру ґвалтувати її чи заподіювати тілесні ушкодження у нього не було. Щодо обрання запобіжного заходу, то заперечував проти цього.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Також вказав, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, які б свідчили про невиконання його підзахисним процесуальних обов`язків з підстав викладених в письмових запереченнях. Вважає, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, а крім того є інвалідом 3 групи по зору.
Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 22 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003230 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України.
23 жовтня 2022 року ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України повідомлено про підозру. Останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України. Це вбачається з протоколу огляду місця події від 22.10.2022, заявою від потерпілої ОСОБА_9 від 22.10.2022, протоколом освідчення на наявність тілесних ушкоджень від 22.10.2022, протоколом допиту підозрюваного від 23.10.2022, показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , що викладені в протоколі, протоколом проведення слідчого експерименту з неповнолітньою потерпілою від 22.10.2022 та показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Також вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст.177 КПК України. Береться до уваги і той факт, що підозрюваний не має достатньо міцних соціальних зв?язків, оскільки проживає з батьками, не одружений, офіційно не працевлаштований, відсутні відомості про характеристику особи по місцю проживання. Враховується судом і те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи, хоча й провадження було закрите з нереабілітуючих підстав, що свідчить про можливість вчинити інші кримінальні правопорушення. Даний факт вбачається з вимоги УІАП.
Відносно наявної у підозрюваного інвалідності 3 групи, то судом враховується те, що він не потребує сторонньої допомоги та необхідності медикаментозного лікування.
З врахуванням вказаного, а також виду покарання, що йому загрожує, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки органом досудового розслідування ще не проведено цілий ряд слідчих (розшукових) дій.
Що стосується зазначеного в клопотанні слідчим ймовірного ризику впливати підозрюваним на потерпілу та свідків, вважаю, що даний ризик не доведений жодними обставинами. Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання необхідні слідчі дії з вказаними особами вже проведені, а саме відібрано пояснення, надано процесуальний статус та допитано у цьому статусі, проведено слідчий експеримент.
Саме тому, слідчий суддя приходить до висновку, що для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні та доведені в судовому засіданні, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним і не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .
Згідно ч.3, 4 ст.183 КПК України, підстав для застосування застави у суду не має, оскільки злочин про який повідомлено про підозру ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділення №1 (м.Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком до 21 грудня 2022 року 13-20 години.
Ухвала слідчого-судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору та підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13