ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадж. №11-сс/807/525/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_3
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

при секретарі ОСОБА_6,

за участю:

представника заявника адвоката ОСОБА_7,

розглянула 19 вересня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2022 року, якою скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого повернуто заявнику.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.08.2022 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у неповерненні вилученого майна.

Як вбачається з тексту скарги, 23.12.2021 року був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_1 , в ході якого було вилучено його майно.

Ухвалою слідчого суддіОрджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2022 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого повернуто заявнику.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучення майна відбулося під час проведення обшуку 23.12.2021 року, а зі скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду 03.08.2022 року, значно перевищивши 10-денний строк на оскарження. При цьому, заявник у скарзі не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, або бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити, бездіяльність щодо неповернення майна відноситься до категорії триваючих. Строк виконання слідчим, прокурором обов`язку повернути особі вилучене майно не обмежується у часі.

Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги, що положеннями ч.5 ст.171 КПК України встановлено обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. З цього випливає, що за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок, а саме повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання. Тому підстав повертати скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, з мотивів пропущеного строку звернення з такою скаргою не було, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого.

Також зазначає, що ухвалу було постановлено без виклику особи, копія ухвали була отримана ним 12.08.2022 року, апеляційна скарга подана 17.08.2022 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження не пропущеним.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.

Представник підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягав на її задоволенні.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання не з`явився, причина неявки суду невідома, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим, згідно з вимогами частини 2 вищезазначеної статті, вважається рішення, яке ухвалено судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Вмотивованим, відповідно до частини 3 ст.370 КПК України, є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження 03.08.2022 року ОСОБА_1 подав до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя скаргу на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у неповерненні вилученого майна. Зі змісту скарги вбачається, що 23.12.2021 року був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_1 , в ході якого було вилучено його майно.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про повернення скарги ОСОБА_1 , посилаючись на п.3 ч.2 ст.304 КПК України щодо пропуску строку на оскарження та відсутністю клопотання про поновлення строку.

З таким висновком слідчого судді, ознайомившись з матеріалами судового провадження, погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, за змістом положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно вимог, передбачених п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Відповідно до вимог ч.9 ст.170 КПК України вилучене майно негайно повертається особі, якщо зокрема у задоволенні клопотання про арешт майна було відмовлено.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Тобто, початок десятиденного строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, на подання скарги на бездіяльність посадових осіб, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, повинен обраховуватись з моменту вчинення такої бездіяльності, а саме з моменту постановлення слідчим суддею судового рішення про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Отже, в будь-якому випадку здійсненню бездіяльності з приводу неповернення тимчасово вилученого майна передує постановлення слідчим суддею судового рішення і для потреб з`ясування дотримання скаржником строку оскарження бездіяльності підлягає першочерговому вирішенню питання звернення органу досудового розслідування до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а також результат розгляду слідчим суддею цього клопотання.

Як встановлено слідчим суддею, 23.12.2021 року був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_1 , в ході якого було вилучено його майно. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2021 року клопотання слідчого про арешт майна задоволено частково, накладено арешт на Wi-fi роутер TP-LINK у корпусі сірого кольору. У задоволенні іншої частині клопотання слідчого відмовлено.

В даному випадку перебіг десятиденного строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, почався відраховуватись з моменту прийняття рішення слідчим суддею, а саме з 28.12.2021 року, останнім днем десятиденного строку на оскарження рішень, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є 06.01.2022 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в порядку ст. 303 КПК України лише 03.08.2022 року, про що свідчить штамп суду на скарзі, тобто з пропуском десятиденного строку для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності.

При цьому, заявником в своїй скарзі не ставилось питання про поновлення пропущеного процесуального строку, поважних причин пропуску строку не наведено, будь-яких доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження згідно ст.303 КПК України у термін, визначений кримінальним процесуальним законом скаржником також не наведено.

Отже, з огляду на вимоги ч.1 ст.304 КПК України щодо встановленого строку оскарження бездіяльності з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, який становить десять днів з моменту вчинення бездіяльності та постановлення слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, поряд із поданою з цього питання до слідчого судді скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, вочевидь засвідчує не дотримання останнім строку на оскарження.

Одночасно слід зауважити, що стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження, зокрема бездіяльності. Водночас, цією нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Таким чином, реалізація права оскарження, в даному випадку бездіяльності органу досудового розслідування, забезпечується в порядку, визначеному КПК України, а тому має відбуватися із дотриманням процесуальних вимог, зокрема щодо строку оскарження.

Встановлені обставини слугують підтвердженням висновку слідчого судді про необхідність повернення ОСОБА_1 скарги через недотримання строку оскарження та відсутності відповідного клопотання, яке передбачено ст.117 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна є триваючим, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки законодавством строки на таке оскарження походять від моменту вчинення бездіяльності, який у даному випадку пов`язаний із необхідністю органу досудового розслідування виконати вимоги ч.9 ст.170 КПК України.

У разі неповернення тимчасово вилученого майна заявник має право протягом десятиденного терміну звернутися до слідчого судді за оскарженням бездіяльності слідчого або прокурора.

Разом з тим, питання про поновлення процесуального строку на оскарження бездіяльності посадових осіб мало бути заявлене до слідчого судді в порядку ст.117 КПК України.

Натомість, зазначене питання не було предметом перевірки слідчого судді через відсутність відповідного клопотання.

При цьому слід відмітити, що слідчий суддя, який чинним КПК не наділений правом за власної ініціативи вирішити питання про поновлення строку на оскарження, без порушення цього питання заявником, обґрунтовано повернув скаргу заявнику.

З цього приводу слід додатково зауважити, що у відповідності до положень ст.116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків.

Зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського Суду з прав людини.

Усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства, а саме у рішеннях у справах «Осман проти Сполученого королівства від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року передбачено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що слідчим суддею були порушені норми кримінального процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення заявленого питання. Слідчий суддя, повертаючи скаргу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2022 року, якою скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого повернуто заявнику, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5