Справа № 209/1232/22
Провадження № 1-кп/209/180/22
20 липня 2022 року Дніпровський районний суд м.Дніпродерждинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше обізнаним про те, що указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку зі збройною агресією РФ та повномасштабним вторгненням на територію України введено режим воєнного стану, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 18.05.2022 року, близько 19.30 год., ОСОБА_4 , з дозволу власника житла перебував у квартирі потерпілої ОСОБА_6 , за адресою: кв. АДРЕСА_2 . В цей час у нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Nomi І2430» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 699,00 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2232-22 від 09.06.2022. Розмір витрат на залучення експерта склав 2265 гривень 24 копійки.
Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 - ч.4 ст. 185 КК України- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та покладені на нього зобов`язання, які він може виконати, надав суду покази, відповідно до яких свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.
Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримуює, в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату та час проведення підготовчого засідання повідомлена належним чином.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України, його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, та враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, офіційно не працевлаштований, знаходиться в реєстрі у лікаря-нарколога з 2018 року, в реєстрі у лікаря-психіатра не перебуває.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час судового розгляду не обирався.
Процесуальні витрати за проведену експертизу в сумі 2265,24 грн. на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню в повному обсязі з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до положень статті 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 24 копійки.
Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон «Nomi І2430» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 1 Кам`янського РУП,- повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 31.05.2022 року на мобільний телефон «Nomi І2430» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зняття заборони на його відчуження, розпорядження та користування.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1