Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/803/21
Провадження №1-кп/523/658/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

20.04.2022 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001057 від 15 грудня 2020 року із звинувачення

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

02 листопада 2020 року, 25 листопада 2020 року та 30 листопада 2020 року ОСОБА_7 було притягнуто до відповідальності, передбаченої ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУАП, за вчинення, відповідно, 27 серпня 2020 року, 02 серпня 2020 року та 09 жовтня 2020 року домашнього насильства відносно матері, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_7 , перебуваючи близько 13 години 00 хвилин 03 грудня 2020 року в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинив відносно ОСОБА_8 психологічне насильство у вигляді словесних образ та приниження її гідності, а також погроз фізичною розправою, внаслідок чого потерпіла стала себе погано почувати.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому не визнав та показав, що ініціатором домашніх конфліктів була його мати, яка з дитинства його не любила та докоряла йому не працевлаштованістю та нібито зловживанням алкоголем, що обвинувачений категорично заперечує. З випадками притягнень до адміністративної відповідальності за домашнє насильство він без будь-яких конкретних пояснень також не погоджується. Обвинувачений вважає, що його оговорює рідна сестра, а ще раніше і мати, яку перша особа нібито отруїла.

Незважаючи на викладене, вина ОСОБА_7 у вчиненому доводиться сукупністю наступних доказів.

Рідна сестра обвинуваченого - свідок ОСОБА_9 в суді показала, що погіршення особистих стосунків між матір`ю та братом відбулось ще близько 2-х років назад, що супроводжувалося обопільно розпочатими конфліктами, скандалами, в ході чого кожен з них висловлювався на адресу один одного образливими словами, а інколи між ними і відбувалися бійки, що дуже засмучувало матір. З показань свідка також вбачається, що обвинувачений, ймовірно з метою помсти, демонтував в житлі матері сантехнічне обладнання. Окрім того, той допускав по відношенню до матері і нанесення ударів руками в область її голови, на що мати викликала поліцію. Одним із останніх конфліктів були і події 03 грудня 2020 року, під час яких брат словесно ображав матір, про що вона жалілася доньці, плакала від розпачу.

Сусід свідок ОСОБА_10 в суді показав, що між обвинуваченим та потерпілою близько року назад виникали гучні словесні скандали, що супроводжувалися обопільною нецензурною лайкою. Свідок вважає, що ініціатором цих скандалів була потерпіла, яка мала складний характер.

Інша сусідка свідок ОСОБА_11 в суді показала, що між обвинуваченим та потерпілою завжди виникали скандали, які здебільше завершувалися викликом матір`ю наряду поліції. Незважаючи на складний характер потерпілої син по відношенню до неї також огризався. Потерпіла неодноразова приходила до свідка в гості та скаржилася на конфліктні ситуації із сином, які виникали із незначних приводів, після чого та, як людина похилого віку, погано себе почувала.

Донька ОСОБА_11 свідок ОСОБА_12 в суді показала, що хоча очевидцем конфліктів в родині Бондарів вона не була, проте потерпіла їй розповідала про існування таких конфліктів із обвинуваченим, під час яких вони обопільно лаялися, висловлювали образи.

Як вбачається із письмової заяви про злочин ОСОБА_8 14 грудня 2020 року, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.383-384 КК України, письмово просить територіальний орган поліції притягнути її сина ОСОБА_7 до відповідальності за вчинення щодо неї домашнього насильства: влаштував скандал за місцем проживання на побутовому підґрунті; ображав нецензурною лайкою; кидався в бійку; висловлював словесні погрози; відібрав ключі від будинку та мобільний телефон (а.с.141).

Згідно постанов суддів Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року, 25 листопада 2020 року та 30 листопада 2020 року в справах №523/15494/20, №523/15438/20, №523/17840/20, в кожній окремо, ОСОБА_7 було притягнуто до відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУАП, за вчинення, відповідно, 27 серпня 2020 року, 02 серпня 2020 року та 09 жовтня 2020 року домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_8 (а.с.125,127,129).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 травня 2021 року ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що унеможливило допитати потерпілу безпосередньо в суді (а.с.149).

Надаючи аналіз дослідженим доказам, суд дійшов наступного.

Допитані в суді свідки дали в суді узгоджувальні показання про неприязнений характер стосунків, що мали місце між обвинуваченим та потерпілою, в яких перша особа допускала вчинення психологічного насильства до потерпілої у вигляді словесних образ. При цьому частина із зазначених показань за своєю сутністю є допустимими в якості показань з чужих слів.

Окрім того, потерпіла, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, надала органу поліції письмову заяву щодо місця та механізму застосування щодо неї насильства з боку обвинуваченого напередодні дня звернення - 04 грудня 2020 року, що відповідає змісту пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Судові рішення, оголошені в порядку судочинства в справах про адміністративні правопорушення, існування яких в суді також не заперечив обвинувачений, доводять, що з боку обвинуваченого систематично здійснюються дії аналогічної спрямованості. При цьому обвинувачений жодне із цих рішень не оскаржив, тобто останній із вміненими діяннями фактично погоджувався.

Таким чином необхідно визнати, що невизнавальна частина показань обвинуваченого є лише його формою захисту проти висунутого обвинувачення, що спрямована виключно на бажанні уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_7 , будучи притягнутим 02 листопада 2020 року, 25 листопада 2020 року та 30 листопада 2020 року до відповідальності, передбаченої ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУАП, за вчинення, відповідно, 27 серпня 2020 року, 02 серпня 2020 року та 09 жовтня 2020 року домашнього насильства відносно матері, ОСОБА_13 , перебуваючи близько 13 години 00 хвилин 03 грудня 2020 року в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинив відносно ОСОБА_13 психологічне насильство у вигляді словесних образ та приниження її гідності, а також погроз фізичною розправою, внаслідок чого потерпіла стала себе погано почувати.

Зазначені дії суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд констатує про відсутність обставин, які б його пом`якшували чи обтяжували.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про перше притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, посередню характеристику за місцем проживання, невизнавальну позицію в даному провадженні, а також не пред`явлення до обвинуваченого будь-яких вимог майнового характеру від потерпілої.

З урахуванням викладеного, позиції прокурора стосовно виду та розміру запропонованого покарання, а також висновку досудової доповіді про середні ризики повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та небезпеки у суспільстві, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1