ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/3652/21 Номер провадження 11-кп/814/1795/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судових засідань ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 /відеоконференція/

та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в м. Полтава в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 08 липня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 60 діб по 04 вересня 2022 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що з врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, також враховуючи кількість і характер наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є достатніми для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
На ухвалу слідчого судді адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали спільну апеляційну скаргу в якій просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. У разі залишення обраного запобіжного заходу без змін, визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що підозра про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення ґрунтується на припущеннях, а не на об`єктивних даних. Склад злочину у даному випадку взагалі відсутній.

У клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурор не навів нових, вагомих обставин для подальшого тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_7 більше року знаходиться під вартою з урахуванням обставин справи невиправдано.

Зазначають про відсутність нових ризиків, які б виправдовували подальше тримання Акопяна під вартою, а ті, які існували, відпали.

Конкретних підстав передбачати незаконний вплив на свідків чи перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню немає. Враховуючи міцність соціальних зав`язків, наявність постійного місця проживання, хвороби та необхідності лікування, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування від органів досудового слідства чи суду та інших, зазначених у клопотанні.

Позиція учасників судового провадження.
Адвокати та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити їх з підстав наведених у них.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані не в повній мірі.

Так, під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою суд з`ясував, що ОСОБА_7 висунуто обґрунтовану підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а також з урахуванням того, що під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, при наявності яких приймалося рішення про застосування запобіжного заходу, не змінились, дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Оскільки матеріали кримінального провадження вказують на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи що по справі продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ухилення від суду, колегія суддів вважає, що висновок суду про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є обгрунтованим.

З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 270 КК України, а саме порушення особою встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, які призвели до виникнення пожежі в ході якої загинуло 15 людей. Будинок, в якому сталась пожежа належить на праві власності ОСОБА_7 , а тому колегія суддів вважає, що висновок суду про обґрунтованість підозри є законним.

За таких обставин твердження апелянтів про необгрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір застави з огляду на таке.

У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу приписами ч.4 цієї статті Кодексу передбачено право суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України

Як вбачається з матеріалів провадження та мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд не встановив жодної із визначених наведеною нормою закону підстав не визначати розмір застави, але разом з тим не визначив її.

Більш того, при наявності обгрунтованої підозри та необхідності продовження строку тримання під вартою суд взагалі будь-яким чином не обгрунтував не визначення застави, хоча визначення застави є обов`язком суду, а не його правом. Не визначення застави можливе тільки при наявності конкретних обставин по справі та належного судового обгрунтування.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою закаонною та обгрунтованою, але разом з тим в частині не визначення застави ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою визначити розмір застави, як того вимагають приписи ч.5 ст.182, 183 КПК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів приймає до уваги зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливого впливу на потерпілих та свідків, які, зі слів прокурора, допитані в судовому засіданні, враховує стан здоров`я ОСОБА_7 , який має похилий вік та має хронічні захворювання серця, але тримається під вартою з січня 2021 року, та приходить до висновку, що застава в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу ОСОБА_7 для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених законом.

Керуючись ст.ст.376,380, 405,407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 08 липня 2022 року стосовно ОСОБА_10 в частині невизначення розміру застави скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 400 /чотириста/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 040 000 / один милліон сорок тисяч / гривень

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (UA0086573 в ДКС України м. Київ, ).

У разі внесення суми зазначеної застави ОСОБА_7 з під варти звільнити та вважати обраним стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави з покладенням відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України на ОСОБА_7 наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

- не відлучатись з м. Харків без дозволу прокурора або суду.

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт/паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В іншій частині ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_11