Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 липня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0000256,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сарни, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12 серпня 2022 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 грн.

Мотивував своє рішення слідчий суддя наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, а також наявністю ризиків переховування від досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину не підтверджується наданими до клопотання доказами. Окрім того, вказав, що заявлені ризики є необґрунтованими, адже на їх підтвердження не надано доказів. При цьому, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, добровільно передав слідчому свій закордонний паспорт, характеризується позитивно, відшкодував потерпілій збитки.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, - у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, який відноситься до категорії тяжких.

Згідно з прицедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

14 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Зібрані органами досудового розслідування докази, а саме протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 , протокол огляду відеозаписів з камер відеоспостереження з магазину «Наш край», довідка про завдання матеріальних збитків, на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.
Щодо доводів захисника про відсутність доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, то колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження вказані докази є достатніми для оголошення обґрунтованої підозри, а їх сукупність повинна оцінюватись судом з точи зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення вже під час розгляду кримінального провадження по суті.

Також під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного переховуватись від досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Зокрема, наявність вище перелічених ризиків стверджується тим, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків він не одружений, відсутні відомості щодо наявності у нього утриманців, а також законного джерела отримання доходів. Також враховано його судимість за вироком цього ж місцевого суду від 11.11.2021, що розцінено як ризик повторного вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тому, враховуючи сукупність вказаних обставин із врахуванням тяжкості можливого покарання за вчинення злочину, у якому на даний час підозрюється ОСОБА_5 , є всі підстави стверджувати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він зможе вчинити дії з метою переховування від досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жодних обставин, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 під вартою під час апеляційного розгляду встановлено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3