Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/400/21
Провадження №: 1-кп/332/107/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2022 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 25.07.2022 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені пунктами 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення не перестали існувати. Крім того, ОСОБА_4 не має місця роботи, постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, а також за останнім місцем проживання, де і було вчинено ним тяжке кримінальне правопорушення, обвинувачений не проживатиме, фактично не маючи місця проживання, у зв`язку з чим є ризик того, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі корисливі, а отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не відверне вказаних ризиків.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, обгрунтовуючи тим, що прокурором не доведено наявність ризику , передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у вчинені іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Посилання прокурора щодо переховування обвинуваченого від суду у звязку із відсутністю у останнього місця проживання вважає не обгрунтованим.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання, в частині наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, заявивши, що ОСОБА_4 не має місця роботи, постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, а також за останнім місцем проживання, де і було вчинено ним тяжке кримінальне правопорушення, обвинувачений не проживатиме, фактично не маючи місця проживання, у зв`язку з чим є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Суд погоджується із доводами захисника щодо не доведеності прокурорм наявності ризику , передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки лише інкримінування обвинуваченому скоєння кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжкого злочину не може бути підставою для наявності ризику, щодо підозри особи у вчинені іншого кримінального правопорушення. Крім того суд враховує, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд враховує обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопопорушення. На теперішній час у справі ще не допитаний потерпілий і свідки, не досліджено докази. Ризики які існували під час обрання запобіжного заходу та його продовження, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативні види запобіжних заходів, оскільки не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, через те, що у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, за останнім місцем проживання, де і було вчинено ним тяжке кримінальне правопорушення, обвинувачений не проживатиме, фактично не маючи місця проживання, а також з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду, тобто може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою тому, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів без визначення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 182 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів тобто до 16 вересня 2022 року включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1