Справа № 203/898/22
Провадження № 1-кс/0203/801/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтава, ОСОБА_4 від 03 лютого 2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000449, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.10.2021 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у визнанні його потерпілим. Свою скаргу мотивувала тим, що 01 лютого 2022 року ним було подане прокурору клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000449, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.10.2021 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України. 10 лютого 2022 року скаржник одержав від прокурора постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, яка мотивована тим, що відсутні відомості про завдання йому моральної чи матеріальної шкоди. З вказаною відмовою скаржник не погоджується, оскільки вважає, що йому було завдано шкоду через безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності, що стало передумовою для подання до нього позову в порядку цивільного судочинства. Скаржник просив скасувати оскаржувану постанову прокурора, зобов`язати прокурора, слідчого видати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, допитати скаржника в якості потерпілого, прийняти додаткові докази у справі (а.с. а.с. 1 4).
В судове засідання скаржник не з`явився декілька разів поспіль, про причини неявки не повідомляв, клопотань не заявляла, повідомлялась про час і місце розгляду скарги належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Приймаючи до уваги вищезазначене, зважаючи на неявку скаржниці, суд здійснив розгляд скарги на підставі наявних матеріалів.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду скарги належним чином.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.10.2021 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України (а.с. а.с. 6, 7).
01 лютого 2022 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000449 (а.с. 8).
Постановою прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтава, ОСОБА_4 від 03 лютого 2022 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні. Постанова мотивована тим, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази заподіяння ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди (а.с. а.с. 8 9).
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Оцінюючи правомірність постанови слідчого про відмову у визнанні скаржника потерпілим слідчий суддя виходить з того, що відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення № 0000557 були внесені з правовою кваліфікацією за ст. 372 ч. 1 КК України, яка притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою, а також за ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України, згідно якої встановлено відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.
При цьому слід врахувати, що відповідно до відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачена відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Згідно п. 4 ст. 2 вказаного Закону визначено, що право на відшкодування шкоди виникає у разі закриття справи про адміністративне правопорушення.
Таким чином, оскільки наразі постанова судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у справі про адміністративне правопорушення № 212/2170/18, згідно якої ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності, є чинною, відсутні підстави вважати, що йому могла бути заподіяна матеріальна чи моральна шкода внаслідок винесення цієї постанови.
Таким чином, слідчим суддею не встановлено обставин, які можуть свідчить про протиправність постанови прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 03 лютого 2022 року.
Решта вимог скарги є похідними від основної, тому наразі відсутні підстави для їх задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
При таких обставинах, скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 03 лютого 2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000449 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного те керуючись ст. ст. 55, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтава, ОСОБА_4 від 03 лютого 2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000449, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.10.2021 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 372, ч. 1 ст. 384 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст. 532 КПК України.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 12.04.2022 р. о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1