Справа № 463/2117/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/678/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0000174 від 08.02.2021 року, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_8 на вирок Личаківського районного суду м.Львова від 05 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05 липня 2022 року ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 годин (сто годин) громадських робіт.

Строк покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку обвинувачений ОСОБА_6 08 лютого 2021 року близько 02 год. 40 хв., знаходячись на АЗС «ОККО», за адресою: м.Львів, вул.Б.Хмельницького,292, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс чотири удари кулаком правої руки в обличчя та тулуб потерпілого ОСОБА_9 , після чого наніс ще один удар в ділянку тулуба. Внаслідок нанесених ударів, потерпілий отримав синець на передній поверхні лівої вушної раковини з переходом в завушну ділянку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 .

Сторона захисту вважає, що вирок суду не відповідає положенням ст.370 КПК України.

Зокрема вказує, що висновок експерта №160 від 09.02.20221 року не може вважатися допустимим доказом з огляду на те, що він ґрунтується на поясненнях наданих потерпілим ОСОБА_10 , які відрізняються від тих, які потерпілий надав при допиті в суді. Так, у висновку вказано, що обставини справи встановлено із постанови та зі слів ОСОБА_10 , який вказав, - «08.02.2021 року біля 02:40 год. отримав удар кулаком в ділянку лівої вушної раковини від цього впав на правий бік, били ногами в груди, по спині», а в судовому засіданні при допиті потерпілий вказав, що отримав удар у вушну раковину з права.

Звертає увагу, що експерт не дав відповіді на питання: чи могли виявлені тілесні ушкодження утворитись від одноразового падіння на площину з висоти власного росту, а лише зазначив, що у нього відсутні судово-медичні дані, для дачі відповіді на це запитання.

Водночас апелянт стверджує, що жоден із допитаних в судовому засіданні свідків, не підтвердив, що потерпілий ОСОБА_10 отримав удар кулаком в ділянку лівої вушної раковини.

Наголошує, що заявлене стороною захисту клопотання про визнання висновку експерта №160 від 09.02.2021 року лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_11 недопустимим доказом, всупереч положенням ч. 2 ст. 94, ч. 10 ст. 101 КПК України при ухвалені оскаржуваного вироку судом було відхилено.

Також зазначає, що вказаний висновок експерта базується і на консультативному висновку спеціаліста, який отриманий експертом у невстановлений законом спосіб, оскільки такий не передавався дізнавачем експерту.

Стверджує, що стороною захисту заявлялось клопотання про виклик в суд та допит експерта ОСОБА_11 й таке клопотання судом було задоволено, проте експерта не було допитано.

Апелянт вважає, що висновки суду не підтверджуються наявними доказами, зокрема не встановлено, що підсудній завдав потерпілому удар кулаком в ділянку лівої вушної раковини, внаслідок чого утворилась гематома в ділянці лівої вушної раковини.

В судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився потерпілий ОСОБА_9 , про причини свого неприбуття до суду не повідомив, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, виступ захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (Справа "Салов проти України").

Метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку відповідно до вимог ст. 368 КПК України, а досягнення правосуддя, в зв`язку з чим суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

Згідно ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 не дотримані у повному обсязі.

Як вбачається із вироку Личаківського районного суду м.Львова від 05 липня 2022 року, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доводиться показаннями потерпілого, показаннями свідків, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.02.2021 року, консультативним висновку спеціаліста № 1903 від 08.02.2021 року, висновком експерта № 160 від 09.02.2021 року.

Звукозаписом судового засідання від 17.05.2021 зафіксовано, показання потерпілого ОСОБА_9 про те, що вночі 08.02.2021 року обвинувачений ОСОБА_6 почав його бити, наніс близько 3-4 ударів в ділянку голови, правої частини вуха, після чого він впав на землю.

Водночас, згідно висновку судово-медичного експерта № 160 від 09.02.2021 року зі слів ОСОБА_10 встановлено, що 08.02.2021 року біля 02:40 год. останній отримав удар кулаком в ділянку лівої вушної раковини від цього впав на правий бік.

Зазначеним обставинам судом першої інстанції не надав ґрунтовної оцінки.

Крім того, у вироку суд вказує про розбіжності у показаннях потерпілого та свідків, однак не конкретизує та не наводить належного обґрунтування, чому за наявності суперечливих доказів, суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, що свідчить про порушення вимог п.3 ч.1 ст.411 КПК України.

На думку апеляційного суду, під час судового розгляду місцевий суд не використав усіх можливостей для усунення даних суперечностей.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Відтак, недотримання судом ч.1 п.3 ст.411 КПК України при постановленні вироку щодо ОСОБА_6 є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід задоволити частково, а оскаржений вирок Личаківського районного суду м.Львова від 05 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді слід врахувати викладене вище та перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника. В подальшому необхідним буде співставити ці доводи із обставинами кримінального провадження, яким дати належну юридичну оцінку, та, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 405,407,409,412, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Личаківського районного суду м.Львова від 05 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4