У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.08.2022 Справа №607/10448/22

Провадження № 1-кс/607/3332/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , яке погоджено заступником керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000020 від 16 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 за погодженням із заступником керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0000020 від 16 червня 2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, звернулась до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що 20 грудня 2021 року громадянина ОСОБА_7 призвано на військову службу за контрактом.

20 грудня 2021 року солдата ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду номера обслуги третьої гармати першого артилерійського взводу сьомої артилерійської батареї третього артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, 18 квітня 2022 року солдата ОСОБА_7 зараховано до списків запасної батареї на посаду солдата резерву 204 запасної батареї.

Згідно із Законом України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість солдат ОСОБА_7 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Розпорядком дня військової частини, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 прибувають на військову службу о 08 годині 30 хвилин.

26 травня 2022 року о 08 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_7 без поважних причин з метою тимчасового ухилення від військової служби у розташування військової частини НОМЕР_1 не прибув.

У період з 08 години 30 хвилин 26 травня 2022 року по 08 годину 30 хвилин 14 червня 2022 року військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_7 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

14 червня 2022 року о 08 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_7 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Окрім цього, 21 червня 2022 року військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_7 без поважних причин з метою тимчасового ухилення від військової служби о 08 годині 30 хвилин у розташування військової частини НОМЕР_1 не прибув.

У період з 08 години 30 хвилин 21 червня 2022 року по 11 годину 00 хвилин 26 липня 2022 року солдат ОСОБА_7 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

26 липня 2022 року о 11 годині 00 хвилин військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_7 добровільно прибув за викликом органу досудового розслідування до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Таким чином, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 8 годині 30 хвилин 26 травня 2022 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 8 годині 30 хвилин 14 червня 2022 року прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015 р.).

Він же, будучи військовослужбовцем військової служби з контрактом військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 8 годині 30 хвилин 21 червня 2022 року не з`явився та, не з`являючись у військову частину, о 11 годині 00 хвилин 26 липня 2022 року прибув за викликом органу досудового розслідування до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, чим повторно вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України військовослужбовцем крім строкової служби, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015).

26 липня 2022 року солдату ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є: повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 15 червня 2022 року №697/3/1745, матеріали перевірки за даним фактом, показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інші зібрані у кримінальному провадженні докази.

27 липня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/9492/22 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. Крім цього, на підозрюваного ОСОБА_7 було покладено ряд обов`язків, зокрема, прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_7 покладені судом обов`язки не виконує, на виклики органу досудового розслідування не прибуває, чим перешкоджає проведенню досудового розслідування та прийняттю остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні. Так, будучи належним чином повідомлений про необхідність прибуття до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, на 03 серпня 2022 р., 04 серпня 2022 р. та 05 серпня 2022 р., ОСОБА_7 за викликом слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, не з`явився, про причини неявки не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав. Крім того до цього часу ОСОБА_7 не виконав обов`язок, передбачений в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2022 року про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо здачі на зберігання в органи ДМС України паспорта для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ініціатор клопотання вказує, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 виникла необхідність у зміні запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.
Також у судовому засіданні клопотання про зміну застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходупідтримала слідча ОСОБА_4 , зазначивши про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечує належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , адже останній не виконує покладені на нього обов`язки.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання та просять в його задоволенні відмовити, зазначивши про те, що підозрюваний є учасником бойових дій та вперше притягується до кримінальної відповідальності. Крім того підозрюваний пояснив, що він не був повідомлений про виклик до слідчого та не отримував повістки, тому не з`являвся у зазначений в клопотанні час. Також адвокат ОСОБА_6 просив у разі задоволення клопотання слідчого визначити альтернативний запобіжний захід підозрюваному у вигляді застави мінімального розміру.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 16 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.
26 липня 2022 року солдату ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2022 року у справі №607/9492/22 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. Крім цього, на підозрюваного ОСОБА_7 було покладено ряд обов`язків, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Разом з тим підозрюваний ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про необхідність прибуття до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, для проведення слідчих та процесуальних дій за його участю у визначений час та місце до слідчого не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим, а також з огляду на те, що місцезнаходження ОСОБА_7 не було відоме, за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року по справі №607/10448/22 (провадження №1-кс/607/3333/2022) було надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_7 .

18 серпня 2022 рокуОСОБА_7 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Зокрема, такими доказами є: витяг з ЄРДР №0000020 від 16.06.2022 року; повідомлення №697/3/1745 від 15.06.2022 року про вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення; акт підсумків службового розслідування від 10.06.2022 року; контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ на посадах осіб рядового складу від 20.12.2021 року; рапорт т.в.о. командира запасної батареї ВЧ НОМЕР_1 від 27.05.2022 року; витяги з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №126 від 26.05.2022 р. та №149 від 20.06.2022 р.; доповідь про факт самовільного залишення місця служби військовослужбовцем служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_7 в ППД під час дії воєнного стану; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 від 27.06.2022 р., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 28.06.2022 р., ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 20.07.2022 р., інші матеріалами в сукупності.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, підозрюваним не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_7 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків. Про наявність зазначеного ризику свідчить також те, що ОСОБА_7 не з`являвся на виклики слідчого, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Крім того ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що ОСОБА_7 систематично перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що не дозволяє проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень. Також ОСОБА_7 може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Також, на переконання слідчого судді, ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що 19 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за фактом погрози насильством та вбивством працівнику правоохоронного органу у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків. Окрім цього 19 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, за фактом систематичних погроз вбивством громадянці ОСОБА_17 . Вказане дає підстави вважати високою ймовірність вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень у випадку застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 , відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2022 року, не виконує покладені на нього у зв`язку із застосуванням вказаного запобіжного заходу обов`язки, а саме обов`язок прибувати до слідчого за кожною вимогою, зокрема будучи належним чином повідомлений про необхідність прибуття до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, на 03 серпня 2022 р., 04 серпня 2022 р. та 05 серпня 2022 р. (про що свідчать долучені до матеріалів клопотання копії повісток з відповідними відмітками про їх отримання підозрюваним та особистим підписом останнього), ОСОБА_7 за викликом слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій не з`явився, про причини неявки не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав. Разом з тим надані в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснення щодо того, що він не був повідомлений про виклик до слідчого та не отримував повісток про виклик, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки такі не відповідають дійсності.

Також ОСОБА_7 не виконав обов`язок, передбачений в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2022 року про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо здачі на зберігання в органи ДМС України паспорта для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обставини дають слідчому судді підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даний час не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
За таких обставин клопотання слідчого про зміну раніше застосованого до підозрюваного запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.
Разом з тим згідно ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про зміну раніше застосованого запобіжного заходу на тримання під вартою, з урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин та характеризуючих даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине на підозрюваного ОСОБА_7 .

Крім того слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , яке погоджено заступником керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про зміну застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою задовольнити.

Змінити раніше застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 26 вересня 2022 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_7 у справі №607/10448/22; провадження №1-кс/607/3332/2022 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.08.2022 року.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їх вимогою;

- не відлучатись за межі с. Кунин Львівського району Львівської областібез дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 26 вересня 2022 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1