Справа № 185/3488/22
Провадження № 1-кп/185/426/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2022 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянки України, без освіти, не працюючої, маючої на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, РНОКПП невідомо, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.
ОСОБА_4 , 24.04.2022 року приблизно о 17.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік воріт будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилася також і раніше знайома їй ОСОБА_6 , розпочала словесний конфлікт з останньою. На ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_6 , а також конфлікту, який відбувся між ними в цей час біля воріт вищевказаного будинку, ОСОБА_4 в ході сварки та штовханини з ОСОБА_6 почала наносити удари долонями по обличчю та голові не менше 15 разів останній. Після цього, діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості спричинення потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, хоча повинна була і могла передбачити настання зазначених наслідків, ОСОБА_4 однією рукою тримаючи за волосся ОСОБА_6 , а другою рукою за її руку, штовхнула останню - підставила свою ногу до її ноги, внаслідок чого ОСОБА_6 перечепилась через ногу ОСОБА_4 та впала на землю, де знаходились куски цеглині, вдарилась правим стегном об одну з цих цеглин, які знаходились на землі.
Вказаний поштовх по нозі не спричинив тілесних ушкоджень потерпілій, однак внаслідок його нанесення, ОСОБА_6 не втримавшись на ногах, впала з висоти власного зросту правою стороною свого тіла на поверхню бруківки, яка лежала на поверхні ґрунту, отримавши при цьому тілесне ушкодження у вигляді: медіального перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке не було небезпечним для життя в момент заподіяння, однак спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, яке належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою провину у вчинені кримінальногого правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,заявила про щире каяття, висловила жаль з приводу вчиненого та підтвердила зазначене в обвинувальному акті, що з ОСОБА_6 у неї неприязні стосунки, які склалися через непорозуміння у сусідських відносинах.
24.04.2022 року приблизно о 17.00 год., вона перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік воріт будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилася також і раніше знайома їй ОСОБА_6 , розпочала словесний конфлікт з останньою. В ході сварки та штовханини з ОСОБА_6 вона почала наносити останній удари долонями по обличчю та голові не менше 15 разів останній. Після цього, вона однією рукою тримаючи за волосся ОСОБА_6 , а другою рукою за її руку, штовхнула останню - підставила свою ногу до її ноги, внаслідок чого ОСОБА_6 перечепилась через її ногу та впала на землю, де знаходились куски цеглині вдарилась правим стегном об одну з цих цеглин, які знаходились на землі.
Згодна, що внаслідок того, що вона штовхнула ОСОБА_6 то остання не втримавшись на ногах, впала з висоти власного зросту правою стороною свого тіла на поверхню бруківки, яка лежала на поверхні ґрунту, отримавши при цьому тілесне ушкодження у вигляді: медіального перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке не було небезпечним для життя в момент заподіяння, однак спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, яке належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази її провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати потерпілу та свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченій правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими остання погодилась, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи показання обвинуваченої в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченої мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України - доведена повністю.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні виду і розміру покарання, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинений нетяжкий злочин, є раніше не судимою особою.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачена повністю визнала свою провину, щиро розкаялась, має на триманні чотирьох неповнолітніх дітей.
З обтяжливих обставин суд враховує вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та запобігання скоєння нею інших кримінальних правопорушень може відбутися й без ізоляції останньої від суспільства, а тому, обвинувачена ОСОБА_4 має бути засуджена за ст. 128 КК України до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції даної статті, але умовно, із застосуванням до покарання положень, передбачених ст.75,76 КК України
Цивільний позов у справі не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ст. 128 КК України у виді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .