Справа № 203/3330/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 30.07.2022 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000128; зобов`язати слідчого вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. В обгрунтування посилався на те, що постанова винесена передчасно, без проведення жодних слідчих дій у кримінальному провадженні, є необгрунтованою та не вмотивованою.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просили задовольнити останню.
Слідчий в судове засідання не з`явився, що в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши скаржника та дослідивши матеріали за скаргою, а також витребувані для огляду та перевірки доводів скарги матеріали кримінального провадження №0000128, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
А відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 1 ст.303 КПК України визначено право на оскарження та перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Зокрема, п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128, відомості за яким внесені до ЄРДР 26.04.2022 року за ч.1 ст.382 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18.04.2022 року у справі №201/2297/22, провадження №1-кс/201/682/2022, якою було зобов`язано внести відомості за заявою ОСОБА_3 щодо невиконання рішення суду слідчими ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, а також порушення прав потерпілих у кримінальних провадженнях №0000419 та №0000550.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 29.07.2022 року до слідчого було подано клопотання про залучення його в якості потерпілого у кримінальному провадженні, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Постановою слідчого від 30.07.2022 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч.1 ст.382 КК України встановлено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Частиною 2 ст.382 КК України встановлено відповідальність за ті самі дії, вчинені службовою особою, а частиною 3 за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

З поданої в порядку ст.214 КПК України заяви ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Галілєй», на підставі якої було розпочато кримінальне провадження №0000128, вбачається, що в останній заявник посилався на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України слідчими ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, що полягало у невиконанні ухвал слідчих суддів за наслідками розгляду скарг ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Галілєй» на рішення слідчих про відмову в визнанні потерпілими у кримінальних провадженнях №0000419 та №0000550, внаслідок чого було порушено права заявників.
З матеріалів кримінального провадження №0000128 та оскаржуваної постанови від 30.07.2022 року вбачається, що відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 29.07.2022 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий посилався на те, що в клопотанні ОСОБА_3 не наведено обгрунтування спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди, не долучено відповідних доказів та не вказано джерел їх отримання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягає доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя враховує, що обмежившись допитами слідчих, якими проводилось досудове розслідування у об`єднаних кримінальних провадженнях №0000419 та №0000550, слідчий не вирішив питання щодо долучення до матеріалів копій відповідних ухвал слідчих суддів, щодо невиконання яких посилався заявник, не дослідив зміст останніх, стан їх виконання, наслідки досудового розслідування у зазначених вище кримінальних провадженнях та, відповідно, належним чином не перевірив фактичні обставини та не з`ясував, чи було фактично порушено права заявників, чи не призвело це до неможливості подальшої реалізації прав та чи не потягло за собою наслідків у вигляді заподіяння шкоди охоронюваним правам та інтересам.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
З матеріалів кримінального провадження №0000128 вбачається, що клопотання від 29.07.2022 року було розглянуто та оскаржувана постанова від 30.07.2022 року винесена слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 .
Поряд з цим, в матеріалах відсутні доручення або постанова, з яких би вбачалось, що останній доручалось проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні особисто або у складі групи слідчих.
Не зазначено, слідчих, яким доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000128 і у витязі з ЄРДР.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без належної перевірки, передчасно, належним чином не обгрунтована, а також винесена слідчим, повноваження якого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні не підтверджені.
В зв`язку з цим, постанова від 30.07.2022 року підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 в цій частині задоволенню.
Поряд з цим, в задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого вручити заявнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого слід відмовити, оскільки вказане питання відноситься до компетенції слідчого, який в силу ч.5 ст.40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,26,303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 30 липня 2022 року, про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 29 липня 2022 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000128.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1