Номер провадження: 11-сс/813/720/22
Справа № 522/5635/22 1-кс/522/3061/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
особи, щодо якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту ОСОБА_7 , та його захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 14.05.2022 про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у міжнародному розшуку за вчинення злочинів, передбачених п. 4 ст. 210, ст. 210.1, п. 3 ст. 171.2, п. 3 ст. 126, п. 3 ст. 111 КК Російської Федерації,

установив:
Зміст оскарженого судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у міжнародному розшуку за вчинення злочинів, передбачених п. 4 ст. 210, ст. 210.1, п. 3 ст. 171.2, п. 3 ст. 126, п. 3 ст. 111 КК РФ, до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.
Рішення слідчого судді мотивоване тим, що на теперішній час ОСОБА_7 відповідно до законодавства України є особою, яка звернулась за захистом в Україні, а за критеріями ст. 1 Конвенції про статус біженців є шукачем захисту та має права, передбачені Конституцією України та Законами України для іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України.
Окрім того, слідчий суддя ослався на те, що 24.02.2022 Україна розірвала дипломатичні відносини з Російською Федерацією. Таке рішення було ухвалене після визнання Російською Федерацією незалежності самопроголошених «ДНР» і «ЛНР» та початком її вторгнення на територію України. Згідно інформації Національної поліції України від 29.04.2022 вказане унеможливлює координацію, організацію та забезпечення співробітництва органів та підрозділів поліції з компетентними органами Російської Федерації у сфері протидії злочинності з використанням можливостей Інтерполу, Європолу, інших міжнародних організацій та структур.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій звертає увагу на її незаконність та необґрунтованість, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема зазначає наступне:
- слідчим суддею належним чином не враховано те, що Одеською обласною прокуратурою на підставі доручення Офісу Генерального прокурора від 21.04.2020 №19/2-33963-20 проводиться екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_7 до РФ для притягнення до відповідальності. Станом на 18.05.2022 на підставі листа Офісу Генерального прокурора від 18.03.2022 проведення перевірки триває. Офісом Генерального прокурора листом від 02.05.2022 ДСР НП України доручено затримати ОСОБА_7 та доставити його Одеської обласної прокуратури для вирішення питання про застосування екстрадиційного арешту. 07.05.2022, ОСОБА_7 повторно затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України з метою розгляду клопотання про застосування до особи екстрадиційного арешту та доставлено до ІТТ №1 в м. Одесі. ОСОБА_7 розшукується компетентними органами РФ для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених п. а ч. 3 ст. 111, п. п. а, в, ч. 3 ст. 126, п. а ч. 3 ст. 171.2, ч. 4 ст. 210, ст. 210.1 КК РФ;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що відповідно до інформації ГУ ДМС в Одеській обл. від 06.05.2022 ОСОБА_7 станом на травень 2022 перебуває у правовому статусі шукача захисту;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що відповідно до інформації Департаменту захисту національної державності СБУ від 24.12.2019 ОСОБА_7 перебуває на території України з 2017 року, ніде не зареєстрований, постійного місця проживання не має, джерела доходів протиправна діяльність. На території України використовував підроблені паспорти, а його діяльність створює загрозу забезпечення національної безпеки України і може привести до загострення криміногенної обстановки та порушення громадського порядку;
- слідчим суддею не взято до уваги, що відповідно до Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), введеного в дію Указом Президента України від 21.05.2021 № 203/2021, до ОСОБА_7 застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), в тому числі, заборона в`їзду на територію України;
- слідчим суддею належним чином не враховані положення п.п. b) п. F ст. 1 Конвенції про статус біженців положення цієї конвенції не поширюються на тих осіб, щодо яких є серйозні підстави вважати, що вони вчинили тяжкий злочин неполітичного характеру за межами країни, яка надала їм притулок і до того, як вони були опущені до цієї країн як біженці. Згідно матеріалів запиту про видачу ОСОБА_7 розшукується за вчинення до прибуття на територію України тяжких та особливо тяжких злочинів неполітичного характеру. Правові норми Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» не поширюються на шукачів захисту, процедура міжнародного захисту може впливати на заборону висилання іноземців, які є шукачами захисту, а довідка про звернення за захистом в Україні в рамках процедур обмеження волі іноземців не може слугувати підставою для звільнення з СІЗО, ПТПІ, ІТТ тощо;
- на даний час не постає питання про фактичну передачу ОСОБА_7 , крім того, міжнародні договори з питань видачі між Україною та РФ все ще чинні;
На підставі викладеного, прокурор ОСОБА_11 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_12 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , однак просила задовольнити її частково, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та закрити провадження за клопотанням прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а оскаржену ухвалу залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновку про невідповідність оскарженої ухвали вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.
Колегія суддів, на підставі аналізу матеріалів провадження, погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора відносно того, ОСОБА_7 підпадає під дію положень про виключення, передбачених п.п. b) п. F. ст. 1 Конвенції «Про статус біженців», оскільки останній розшукується компетентними органами РФ за вчинення, до прибуття на територію України, тяжких та особливо тяжких злочинів неполітичного характеру, тобто останній, по завершенню екстрадиційної перевірки, у разі існування достатніх підстав, підлягає видачі компетентним органам РФ.
За таких обставин, цілком очевидним є той факт, що в межах екстрадиційної перевірки прокурор зобов`язаний був ініціювати питання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, в тому числі у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту).
Що стосується посилання слідчого судді відносно того, що на теперішній час ОСОБА_7 відповідно до законодавства України є особою, яка звернулась за захистом в Україні та не підлягає видачі компетентним органам Російської Федерації, апеляційний суд наголошує, що на даному етапі слідчим суддею не вирішувалося питання щодо наявності підстав для прийняття рішення про видачу особи, а лише розглядалося питання щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу в порядку ст. 584 КПК України на стадії проведення екстрадиційної перевірки, яка передує прийняттю рішення за запитом про видачу особи (ст. 590 КПК України).
Окрім того, колегія суддів зауважує, що 20.05.2022 судом апеляційної інстанції вже переглядалася аналогічна за змістом ухвала слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 07.05.2022 про відмову у задоволенні аналогічного клопотання заступника керівника Одеської обласної прокуратури, якою з аналогічних мотивів відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ..
Зазначеною ухвалою апеляційного суду оскаржена ухвала слідчого судді була скасована та постановлена нова, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовлено та до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з детальним викладенням мотивів та висновків апеляційного суду щодо необґрунтованості висновків слідчого судді відносно неможливості застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.
З огляду на наведені обставини, а також враховуючи той факт, що доводи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , є ідентичними доводам повторного клопотання в цій же справі, колегія суддів з аналогічних мотивів визнає необґрунтованою ухвалу слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_7 та такою, що підлягає безумовному скасуванню.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Ухвала апеляційного суду від 20.05.22, постановлена за результатами перегляду ухвали слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 07.05.2022, якою відмовлено в задоволені аналогічного клопотання прокурора ОСОБА_9 , набирала законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно не була скасована, а запобіжний захід застосований вказаною ухвалою продовжує свою дію.

За наведених обставин, вимога апеляційної скарги прокурора щодо скасування оскарженої ухвали та задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в частині вимоги про застосування запобіжного заходу, є безпідставною, оскільки на даний час до ОСОБА_7 вже застосований запобіжний захід в рамках екстрадиційної перевірки у виді особистого зобов`язання, із покладенням відповідних обов`язків, строк дії яких становитьдо 20.07.2022.

Враховуючи те, що положення діючого КПК України не визначають повноваження апеляційного суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного за наявності діючого запобіжного заходу в рамках цієї ж справи, який не був скасований, апеляційний суд застосовує положення ст.ст. 7, 9 КПК України.
Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права та законність.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді та закрити провадження за клопотанням прокурора ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_7 .
Водночас, оскільки апеляційним судом приймається рішення про закриття провадження на підставі ст.ст. 7, 9 КПК України, з метою реалізації сторонами кримінального провадження права доступу до правосуддя, з огляду на неврегульованість кримінальним процесуальним законодавством України питання щодо повноважень суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення слідчого судді за обставин, які мають місце в даному провадженні, колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку у визначені законом строки.
При цьому, визнаючи те, що ухвала суду про закриття провадження за клопотанням прокурора може бути оскаржена в касаційному порядку, апеляційний суд виходить з того, що можливість такого оскарження знаходить своє відображення в практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) щодо умов прийнятності апеляційної скарги та, на думку суду, з урахуванням конкретних обставин даного провадження, може бути аналогічним праву на оскарження до суду касаційної інстанції.
Так, «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справах: «Воловік проти України», «Креуз проти Польщі», «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі»).
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскаржена ухвала скасуванню із закриттям провадженням за клопотанням прокурора про застосування запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 584, 585 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 14.05.2022 про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за клопотанням заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у міжнародному розшуку за вчинення злочинів, передбачених п. 4 ст. 210, ст. 210.1, п. 3 ст. 171.2, п. 3 ст. 126, п. 3 ст. 111 КК Російської Федерації,

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4