Номер справи 703/1264/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 31.03.2017 під №0000708, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, одруженого, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого 11.07.2014 Городищенським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.15 ч.3 ст.185, ст.15 ч.3 ст.289 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 20.01.2016 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2016 умовно-достроково на підставі ст.81 КК України, невідбутий строк покарання 01 рік 07 днів, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.02.2016 у строк відбутого покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 23 жовтня 2013 року по 14 жовтня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складає 01 рік 11 місяців 12 днів, та звільнено від відбування покарання, призначеного Городищенським районним судом Черкаської області від 11 липня 2014 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в :
У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.125 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, посилаючись на ту обставину, що з дня події зазначеного кримінального правопорушення минуло більше 3 років, а тому відповідно до ст.49 КК України наявні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України та закриття в цій частині кримінального провадження. Вказав про можливість призначення даного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 зач.2 ст.185 КК України до судового розгляду, зважаючи на його підсудність Смілянському міськрайонному суду Черкаської області та відсутність підстав для закриття чи зупинення провадження. Просив також доручити органу пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду клопотання про розгляд кримінального провадження за їх відсутності та про залишення раніше заявлених ними цивільних позовів без розгляду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, зважаючи на можливість з`ясування всіх обставин під час підготовчого судового засідання за відсутності в ньому потерпілих, судом відповідно до приписів ст.325 КПК України вирішено проводити підготовче судове засідання без потерпілих.

Обвинувачений проти призначення кримінального провадження в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до судового розгляду не заперечував.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в частині, що стосуються заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні від 10.08.2017 під №0001833 ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, 06 серпня 2017 року близько 01 год. 00 хв., перебуваючи на перехресті вул. Трипільська та вул. В. Бурки в м. Сміла Черкаської області, діючи з прямим умислом, на грунті неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_8 невстановлену кількість, але не менше трьох та не більше шести ударів кулаком правої руки в область обличчя, а саме в ліві щоку, око, губу, від яких останній впав на землю, після чого ОСОБА_5 ще наніс невстановлену кількість ударів, але не менше десяти та не більше п`ятнадцяти ударів ногами по тулубу потерпілого, а саме в живіт та по ребрах, та не менше п`яти та не більше восьми ударів ногами в область нирок. В подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , умисно наніс два удари дерев`яною табуреткою по спині потерпілому , від яких останній впав на землю, після чого ОСОБА_5 продовжив наносити невстановлену кількість, але не менше десяти ударів ногами по голові, животі та спині потерпілому, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синця спинки носу зліва із розповсюдженням на область внутрішнього кута лівого ока із крововиливом його білкової оболонки, синця верхньої губи справа із раною на своїй поверхні, яка переходить на слизову оболонку, де вбачається її крововилив, рана язика справа, крововилив слизової оболонки нижньої губи зліва, синці правого плеча, проекції лівої лопатки, лівої підключичної області, грудної клітки зліва, різних поверхонь живота, синець живота зліва із садном на своїй поверхні, садна правого плеча і ліктьового суглобу, садно області лівої лопатки, які за висновком судово-медичного експерта від 09.09.2017 №341 відносяться до категорії легких, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я.

Дій ОСОБА_6 в цій частині обвинувачення кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що причинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Згідно з частиною 3 вказаної статті, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч.2 ст.125 КК України передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ст.12 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків.

Частина 2 статті 4 КК України передбачає, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, крім випадків, коли пізніше прийнятий закон поліпшує становище особи (зворотня дія закону про кримінальну відповідальність).

Згідно з ч.1 ст.49 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Даних про зупинення або переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , протягом трирічного строку давності, судом не встановлено.

За приписами ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до ч.1 ст.286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Обвинувачений вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, та наполягав на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що закінчення строків давності, відповідно до вимог ст. 49 КК України, є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності підлягає до задоволення в повному обсязі.

Розглядаючи зазначене клопотання суд не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, оскільки відповідно до ч.4 ст.286 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, а тому суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованого злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, тому кримінальне провадження щодо нього, у зв`язку з викладеним, підлягає закриттю.

02 квітня 2019 року під час судового провадження у цьому кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_7 пред`явив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 392,21 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн., завданої кримінальним правопорушенням.

Також, 02 квітня 2019 року із цивільним позовом звернувся потрепілий ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, завданої криміналдьним правопорушенням, в сумі 10000 грн.

Зазначений цивільний позов був прийнятий до розгляду в межах кримінального провадження ухвалами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.04.2019, які занесені до журналу судового засідання.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 10 серпня 2021 у справі №161/694/20.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов про стягнення зі моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Також підлягає залишенню без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 392,21 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн., завданої кримінальним правопорушенням, на підставі заяви потерпілого від 01.06.2022 про залишення цього позову без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.265 Цивільного кодексу України, якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.

Також під час підготовчого судового засідання суд ставив на обговорення учасників судового провадження питання щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в якому він обвинувачується згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні під №0000708 від 31.03.2017, оскільки з дати події зазначеного правопорушення (березень 2017 року) минув термін понад 5 років, що відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України може бути підставою для застосування зазначеного строку.

Прокурор заперечувала проти можливості прийняття судом такого рішення, оскільки строк давності за вказаним правопорушенням не минув благополучно через ухилення обвинуваченого у період цього строку від суду та оголошення його з цієї підстави у розшук за ухвалою суду від 04 лютого 2022 року.

Обвинувачений своєї позиції із цього приводу не висловив.

Дослідивши матеріали справи в межах обговореного питання, судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні ухвалою суду від 04 лютого 2022 року ОСОБА_5 було оголошено у розшук у зв`язку з ухиленням від явки до суду, а судове провадження у зв`язку із цим зупинено. Ухвалою від 06 квітня 2022 року судове провадження поновлене у зв`язку з розшуком обвинуваченого та надходження про це повідомлення ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 22.03.2022.

Відповідно до ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, наведеним у постанові від 05 квітня 2021 року (справа №328/1109/19), факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК. В цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку. За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.

Оскільки сторонами не спростовано факту умисного ухилення обвинуваченого від суду до спливу п`ятирічного строку давності з моменту події кримінального правопорушення, підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке є нетяжким злочином, наразі відсутні, оскільки з моменту події правопорушення не минув загальний строк давності у п`ятнадцять років, як це передбачено ч.2 ст.49 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 вищезазначеної статті. Пов`язані з підготовкою до судового розгляду кримінального провадження питання, що передбачені ст. 315 КПК України вирішені, підготовчі дії виконані, тому перешкоди для призначення судового розгляду відсутні.

Судовий розгляд слід проводити у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачену особу, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Згідно з ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Частиною 4 ст. 314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається.

У судовому засіданні не встановлено обставин, за яких досудова доповідь не складається.

В зв`язку з чим, суд за власною ініціативою, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, вважає за необхідне доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 128, 129, 174, 284, 285, 286, 314 315, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 10.08.2017 №0001833) закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільним позивачам - потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає їх праву на звернення до суду із таким позовом в порядку цивільного судочинства, а час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 год. 30 хв. 01 серпня 2022 року в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області (м. Сміла, вул. Канарського, 19).

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Доручити Черкаському районному відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Встановити строк представлення досудової доповіді до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області до 26 липня 2022 року.

Зобов`язати представників органу пробації невідкладно повідомляти суд про наявність або виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють підготовку або своєчасне подання досудової доповіді.

Копію ухвали надіслати органу пробації для виконання.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала в частині звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала в цій частині набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У решті ухвала оскарженню не підлягає та набирає законно сили з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1