УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 459/1679/18

провадження № 51-2919ск22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 13 липня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, які постановлені в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402, за обвинуваченням

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, проживаючого у тому АДРЕСА_1 ), раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Суть питання

За вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 13 липня 2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 135 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Однак відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК України з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання за вищевказаною статтею. Крім того, ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Львівський апеляційний суд 11 листопада 2021 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_1 без змін.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями місцевого і апеляційного судів ОСОБА_1 , поза межами строку на касаційне оскарження, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення стосовно нього і закрити кримінальне провадження. При цьому у касаційній скарзі засуджений клопоче про поновлення йому строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи поважність його пропуску тим, що після проголошення апеляційним судом ухвали суду (резолютивної частини), він відмовився від свого адвоката, а інший адвокат не підготував касаційну скаргу. Таким чином вважає, що строк на касаційне оскарження ним був пропущений з поважних причин, які не залежали від нього, а тому просить поновити цей строк.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб, зокрема потерпілих, перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.

При цьому, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК України, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.

Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК України. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Оскаржувана ухвала апеляційного суду стосовно ОСОБА_1 була постановлена 11 листопада 2021 року і згідно інформації, наданою працівником Державної установи «Городоцький виправний центр (№ 131)», засудженого було взято під варту лише 16 червня 2022 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для засудженого ОСОБА_1 було 14 лютого 2022 року. При цьому, засуджений ОСОБА_1 був присутній у суді під час апеляційного розгляду скарг сторони захисту.

Однак засуджений ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою лише 22 вересня 2022 року (згідно його підпису на касаційній скарзі), тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

При цьому Верховний Суд вважає, що передбачений КПК України строк на касаційне оскарження, а саме 3 місяці, є досить тривалим та достатнім для того, щоб навіть за наявності певних труднощів у особи вона могла вчасно подати касаційну скаргу (у разі її сумлінного ставлення до користування своїми процесуальними правами).

Так, клопотання ОСОБА_1 не містить даних про те, яких розумних заходів він вживав для можливості звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду у визначений законом строк. Натомість він лише зазначив, що після проголошення апеляційним судом ухвали суду (резолютивної частини), він відмовився від свого адвоката, а інший адвокат не підготував касаційну скаргу.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_1 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для його поновлення.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 13 липня 2021 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року.

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4