Справа № 348/1550/21
Провадження № 1-кп/346/261/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия в режимі відеоконференції кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000049 від 20.04.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

19 квітня 2021 року приблизно о 22 год. 00 хв. у темну пору доби, під час опадів дощу, водій обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі

«Golf» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » із несправною гальмівною системою, рухався ділянкою автодороги із сполученням «Мукачево-Львів» по вул. О. Кобилянської у смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, в напрямку до м. Львів.

Дана ділянка дороги із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, які розділені лінією дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія» ПДР.

У салоні автомобіля під керуванням обвинуваченого на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_8 , а на задньому сидінні знаходився потерпілий ОСОБА_9 .

У цей час, назустріч обвинуваченому Ванчуляку зустрічною смугою руху, у напрямку до м. Мукачево, рухався автомобіль марки «DAF» моделі «CF 84.410» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_7 рухаючись прямою ділянкою дороги, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого не справився з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому перетнув роздільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузьку суцільну лінію), яку заборонено перетинати, та зіткнувся із лівою передньою частиною автомобіля марки «DAF» моделі «CF 84.410» реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

п. 1.5., згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.1., згідно якого, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

п. 10.1., згідно якого перед початком руху, перестроюванням та

будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.2., у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

п. 31.4., у якому вказано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п. 31.4.1., гальмові системи:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;

У результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_7 Правил дорожнього руху мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота у вигляді розриву селезінки, що відноситься тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і надав суду показання по суті пред`явленого обвинувачення, яке відповідає фактичним обставинам справи і не суперечить їм.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно 19 квітня 2021 року приблизно о 22 год. 00 хв. у темну пору доби, під час опадів дощу, керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі

«Golf» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » із несправною гальмівною системою, рухався ділянкою автодороги із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку та розділені вузькою суцільною лінією, по вул. О. Кобилянської у смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, в напрямку до м. Львів. У салоні керованого ним автомобіля на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_8 , а на задньому сидінні потерпілий ОСОБА_9 .У цей час, назустріч йому зустрічною смугою руху, у напрямку до м. Мукачево, рухався автомобіль марки «DAF» моделі «CF 84.410».

Він, обвинувачений ОСОБА_7 , рухаючись прямою ділянкою дороги, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, перетнув вузьку суцільну лінію та зіткнувся із лівою передньою частиною автомобіля марки «DAF» моделі «CF 84.410» і як наслідок такого зіткнення він отримав тілесні ушкодження та пасажир керованого ним автомобіля потерпілий ОСОБА_9 . Після чого було викликано швидку медичну допомогу. Повністю добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити безйого участі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, просив обвинуваченого ОСОБА_7 не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений не судимий, характеризується позитивно за місцем проживання, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, добровільно відшкодував потерпілому спричинену злочином шкоду, його молодий вік, що потерпілий просить не карати обвинуваченого та немає жодних претензій до останнього.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Також, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд зазначає, що відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як вбачається з досудової доповіді Коломийського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого у кримінальному провадженні з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський районний відділ філії Державної Установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Відповідно до частини першої ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням положень ч.2 ст. 50, ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих обставин, поведінка обвинуваченого після ДТП, його ставлення до вчиненого, думка потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, щире каяття та врахування всіх даних про його особу, дають підстави призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції ст. 286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи відсутність даних щодо порушень обвинуваченим вимог ПДР України до вчинення даної ДТП, редакцію ч. 2 ст. 286 КК України, яка діяла на момент вчинення інкримінованого правопорушення, роз`яснення, які містяться в абзаці 3 п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14, а також відомості, які містяться у листі Регіонального сервісного Центру ГЦС МВС в Івано-Франківській області (філія ГЦС МВС) Головного сервісного центру МВС № 31/9/5103-2021 від 29.11.2021р. про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не видавалось, покарання обвинуваченому слід призначити без позбавлення права керування транспортними засобами.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення у виді арешту майна, застосовані ухвалами слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.04.2021р. та 20.05.2021р.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави 4 118 гривень 88 копійок витрат за проведення судових експертиз.

Скасувати арешти застосовані ухвалами слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.04.2021р. та 20.05.2021р. щодо транспортних засобів: автомобіль марки «Volkswagen» моделі«Golf» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та автомобіль марки «DAF» моделі «CF 84.410» реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », повернути володільцю ОСОБА_6 ; автомобіль марки «DAF» моделі «CF 84.410» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » повернути власнику ТзОВ "ПБС" (м.Івано-Франківськ, вул.П.Тичини,8А).

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1