Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/4809/185/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в суді ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000282 від 02.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областіз клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на майно: земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0615 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_9 , та фактичному користуванні ТОВ «Агропідприємство Бандурівське» (код ЄРДПОУ 37324677); земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0614 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_10 , та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ 37324677); земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:5294 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_12 , та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ 37324677); земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:5293 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_13 , та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ 37324677); земельну за кадастровим номером :02:000:0605 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_14 та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ 37324677); земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0608, розміром 2 та, що перебуває у власності ОСОБА_15 та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ НОМЕР_1 ), шляхом заборони стосовно даних земельних ділянок проведення реєстраційних дій, а також, фактичного користування.

Клопотання слідчий мотивує тим, що у провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000282 від 02.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 травня 2022 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.
Зазначено ухвала мотивована тим, що у клопотанні слідчого щодо арешту майна конкретно не зазначено, яке саме доказове значення мають вищезазначені земельні ділянки та які саме містять на собі відомості, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Крім того, у клопотанні конкретно не зазначено як земельні ділянки за кадастровим номером: :02:000:0615 розміром 2 га, :02:000:0614 розміром 2 га, :02:000:5294 розміром 2 га, :02:000:5293 розміром 2 га, :02:000:0605 розміром 2 га, :02:000:0608, розміром 2 та можуть бути зіпсовані, знищені, перетворені чи відчужені.

Отже, у наданих матеріалах, не міститься жодного доказу того, що вказане у клопотанні майно, а саме земельні ділянки відповідають, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить скасувати хвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно:
1) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0615 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_9 , та фактичному користуванні ТОВ «Агропідприємство Бандурівське» (код ЄРДПОУ 37324677);
2) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0614 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_10 , та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ 37324677);
3) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:5294 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_12 , та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ НОМЕР_1 );
4) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:5293 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_13 , та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ НОМЕР_1 ); 5
) земельну за кадастровим номером :02:000:0605 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_14 ;
6) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0608, розміром 2 та, що перебуває у власності ОСОБА_15 ,
шляхом заборони стосовно даних земельних ділянок проведення реєстраційних дій, а також, фактичного користування.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що службові особи Бандурівської сільської ради, тобто голова ОСОБА_16 , секретаря ОСОБА_17 , землевпорядника ОСОБА_18 діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до раніше обумовлених між собою умов вчинення злочинів у службовій сфері, із використанням своїх службових повноважень, в супереч інтересам служби, підробивши відповідні офіційні документи двох сесій, які ОСОБА_16 і ОСОБА_17 підписали особисто, а саме: 2 протоколи сесій сільської ради; результатів поіменного голосування за питання порядку денного цих 2 сесій; 9 рішень сільської ради, 6 з яких - про передачу у власність 6 земельних ділянок, та 3 - щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою З ділянок, журнал обліку даних рішень, в результаті чого, на підставі рішень двох сесій - 6 особам надано можливість безпідставно набути та із порушенням, визначеного законодавством порядку, реалізувати своє право власності на землю нібито відповідно до закону, а також, 3 особам надано можливість безпідставно далі, нібито законно, реалізовувати свої право на подальше оформлення права на власність 3 земельних ділянок.
Облік даних рішень здійснено ОСОБА_18 .
Таким чином, з власності держави в особі територіальної громади Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, правонаступником якої є Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, незаконно, і безпідставно, вибули 6 земельних ділянок, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, - землі загальним розміром 12,000 га, загальна вартість яких склала 935 568 гривень 00 копійок.
Тим самим, службові особи Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області VII скликання за попередньою змовою групою осіб спричинено істотну шкоду та тяжкі наслідки для територіальної громади с. Бандурівка Олександрійського району Кіровоградської області, правонаступником якої на даний час є Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, у вигляді майнової шкоди на загальну суму відповідно висновку експерта №2663/2664/2734- 2737/21-27 від 08.07.2021 року - 935 568 гривень 00 копійок.

В свою чергу даних, незаконно виділених 4 земельних ділянки, загальною площею 8 га, передано в оренду ТОВ «Агропідприємство Бандурівське». директором якого є ОСОБА_19 , який є чоловіком голови сільської ради ОСОБА_16 .

З причин відношення цих 6 земельних ділянок до предмету злочинів у вчиненні яких підозрюються службові особи Бандурівської сільської ради стали підставою прийняття 26.07.2021 слідчим рішення про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні №0000282.

Ці ділянки є безпосереднім предметом вчинення злочину, тому відповідно рішення слідчого і визначенні речовими доказами у кримінальному провадженні, які підлягають збереженню, для чого стороні обвинувачення є необхідним вжити відповідні процесуальні заходи, оскільки є великі ризиком, що дані докази можуть бути пошкоджені, зіпсовані, перетворенні, відчуженні, особами, в інтересах яких було вчинено злочини (6 громадян, ТОВ «Агропідприємство Бандерівське»), що позбавить можливість орган досудового розслідування виконати покладені на нього ст.2 КПК України завдання кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,перевіривши матеріали клопотання слідчого про накладення арешту на майно направлені на електронну адресу апеляційного суду, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити, з таких підстав.

В ході апеляційного розгляду, необ`єктивність прийнятого слідчим суддею вищевказаного рішення, колегія суддів дослідивши матеріалах клопотання про накладення арешту на майно та заперечення представника власника майна вбачає, що покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для відмови в задоволення клопотання слідчого, є необґрунтованими, а доводи апеляційної скарги є такими, що підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В даному випадку слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000282 від 02.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Дослідивши обґрунтування клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання слідчого та не врахував, що виявлені та вилучені речі та документи, які вказані в клопотанні прокурора мають істотне значення для даного кримінального провадження, відповідають критеріям ст.170-173, 98 КПК України, тобто є предметом злочину, а тому в подальшому може бути використане, як доказ вчинення кримінального правопорушення та підлягатиме спеціальній конфіскації..

Досудовим розслідуванням даного кримінального провадження встановлено, що службові особи Бандурівської сільської ради, тобто голова ОСОБА_16 , секретаря ОСОБА_17 , землевпорядника ОСОБА_18 діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до раніше обумовлених між собою умов вчинення злочинів у службовій сфері, із використанням своїх службових повноважень, в супереч інтересам служби, підробивши відповідні офіційні документи двох сесій, які ОСОБА_16 і ОСОБА_17 підписали особисто, а саме:
2 протоколи сесій сільської ради; результатів поіменного голосування за питання порядку денного цих 2 сесій; 9 рішень сільської ради, 6 з яких - про передачу у власність 6 земельних ділянок, та 3 - щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою 3 ділянок, журнал обліку даних рішень.
В результаті цього, на підставі рішень двох сесій - 6 особам надано можливість безпідставно набути та із порушенням, визначеного законодавством порядку, реалізувати своє право власності на землю нібито відповідно до закону, а також, 3 особам надано можливість безпідставно далі, нібито законно, реалізовувати свої право на подальше оформлення права на власність 3 земельних ділянок.
Облік даних рішень здійснено ОСОБА_18 .
Таким чином, з власності держави в особі територіальної громади Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, правонаступником якої є Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, незаконно, і безпідставно, вибули 6 земельних ділянок, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, - землі загальним розміром 12,000 га, загальна вартість яких склала 935 568 гривень 00 копійок. Тим самим, службові особи Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області VII скликання за попередньою змовою групою осіб спричинено істотну шкоду та тяжкі наслідки для територіальної громади с.Бандурівка Олександрійського району Кіровоградської області, правонаступником якої на даний час є Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, у вигляді майнової шкоди на загальну суму відповідно висновку експерта №2663/2664/2734- 2737/21-27 від 08.07.2021 року - 935 568 гривень 00 копійок.

З урахуванням встановлених обставин, що дають органу досудового розслідування усі підстави вважати, що земельні ділянки за кадастровим номером: :02:000:0615 розміром 2 га, :02:000:0614 розміром 2 га, :02:000:5294 розміром 2 га, :02:000:5293 розміром 2 га, :02:000:0605 розміром 2 га, :02:000:0608, розміром 2 га є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000282 від 02.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
З матеріалів вбачається, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, зазначивши про те, що арешт майна у даному випадку є необхідним для забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню №0000282, оскільки вказане ним майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що земельні ділянки за кадастровим номером: :02:000:0615 розміром 2 га, :02:000:0614 розміром 2 га, :02:000:5294 розміром 2 га, :02:000:5293 розміром 2 га, :02:000:0605 розміром 2 га, :02:000:0608, розміром 2 га є предметом вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому підпадають під критерії ст. 98 КПК України, та можуть бути доказами у кримінальному провадженні №0000282 та в подальшому підлягати спеціальній конфіскації, як незаконно набуті.
В той же час сторонам в суді першої та апеляційної інстанції надано можливість подати докази на підтвердження законності отримання деревини, однак сторонами такі докази не були подані.
При цьому, захисник у своєму запереченні не оспорює дійсність даних встановлених органом досудового розслідування.

Таким чином, на думку колегії суддів наявні підстави стверджувати про те, що існують обґрунтовані підозри вважати про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України та в ході досудового розслідування необхідно буде провести ряд слідчих з метою встановлення винної особи та забезпечення огляду та збереження доказів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
А тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що речі визначені слідчим у клопотанні є речовим доказом та з метою унеможливлення подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження тимчасово вилученого майна, необхідно накласти арешт.

На переконання колегії суддів майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може бути предметом злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження та підлягатиме спеціальній конфіскації. А тому, надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучене в ході обшуку майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що КПК України не вимагає, щоб на момент розгляду клопотання про арешт майна у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, та конкретну особу було повідомлено про підозру. Адже, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Всі інші підстави наведені підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті, та після проведення відповідних експертиз.

З огляду на обставини вчинених кримінальних правопорушень, матеріали провадження, які додані до клопотання слідчого обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що незастосування арешту на земельні ділянки може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Крім того, зважаючи, що на даний час у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що в діях певних осіб, вбачаються ознаки кримінального правопорушень, передбачених ч ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, колегія суддів вважає за необхідне накласти арешт на вищезазначене майно з метою його збереження, як речового доказу.

На переконання колегії суддів вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження та вважає, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучене в ході обшуку майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно скасувати, задовольнивши клопотання слідчого та накласти арешт на майно.

Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000282 від 02.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,-скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 02.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України,- задовольнити.

Накласти арешт на:

1) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0615 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_9 , та фактичному користуванні ТОВ «Агропідприємство Бандурівське» (код ЄРДПОУ 37324677);
2) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0614 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_10 , та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ 37324677);
3) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:5294 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_12 , та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ 37324677);
4) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:5293 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_13 , та фактичному користуванні « ОСОБА_11 » (код ЄРДПОУ 37324677);
5) земельну за кадастровим номером :02:000:0605 розміром 2 га, що перебуває у власності ОСОБА_14 ;
6) земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0608, розміром 2 та, що перебуває у власності ОСОБА_15 ,
заборонивши користування вказаним земельними ділянками, відчуження вказаних земельних ділянок та проведення реєстраційних дій.
Виконання ухвали про арешт майна доручити старшому слідчому СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 .

Власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, згідно ст. 174 КПК України.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4