Справа № 455/476/20
Провадження № 1-кп/455/33/2022
ВИРОК
Іменем України
04 серпня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 02.04.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Знаменка Кіровоградської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого, останній раз 22.04.2022 року вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 6 (шести) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, відбуває покарання у Державній установі Вінницька установа виконання покарань №1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 18.03.2018 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно в особистих корисливих мотивах, маючи на меті протиправне заволодіння майном працівників КЗ ЛОР Созанського психоневрологічного інтернату, 19.03.2018 року, близько 10:00 години, знаходячись на території вказаного закладу, що знаходиться за адресою: с. Созань, Старосамбірського району, Львівської області, шляхом обману директора закладу ОСОБА_6 , повідомивши останній неправдиві відомості щодо можливості придбання у нього цукру за зниженою ціною, а саме 10 гривень за 1 кілограм, хоча в наявності цукру не мав та не мав на меті реалізацію такого, протиправно заволодів коштами в сумі 500 гривень працівника вказаного закладу ОСОБА_5 , які останній добровільно передав в якості плати за цукор.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

20.06.2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, відповідно до якої ОСОБА_3 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, однак не відшкодував завдану потерпілому шкоду.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що до обвинуваченого претензій немає та бажає укласти угоду про примирення.
Сторони узгодили, що за скоєння даного кримінального правопорушення ОСОБА_3 призначається покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік. На підставі ч.4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2022 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі терміном на 6 років 6 місяців.
При цьому, ОСОБА_3 пояснив, що вину визнає повністю, укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення і просив її затвердити.
Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом даної угоди, думку обвинуваченого ОСОБА_3 , який також не заперечував, щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.
Згідно вимог ч.ч. 4, 5 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Так, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.
Покарання, визначене в угоді про примирення, відповідає вимогам КК України.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених ч.7 ст. 474 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, що полягає у заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 474, 475, 477 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 червня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України з врахуванням вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2022 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень частково відбуте ним покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2022 року, починаючи з 07.12.2019 року.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд протягом 30 днів з часу його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1