ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/47/22 Справа № 202/7721/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У разі звернення вироку суду до виконання в частині відбування реального строку покарання у виді позбавлення волі ухвалено зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18 грудня 2018 року по 23 квітня 2020 року.
На судове рішення обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подали апеляційні скарги.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання, прокурор посилається на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року, відповідно до якої у зв`язку з ухиленням обвинуваченого від явки до суду ОСОБА_7 було оголошено у розшук, а тому на теперішній час наявний ризик, який дає достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки прокурором в апеляційній скарзі ставиться питання про погіршення становища останнього. Крім того, вказує, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого є, зокрема, подальший судовий розгляд даного кримінального провадження, який повинен підтвердити або спростувати висунуте йому обвинувачення. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього КПК України процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора і просила відмовити в його задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання прокурора та обговоривши його доводи, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою, а згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Перевіряючи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який об`єктивно існує.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження обвинувачений обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за яке суд першої інстанції призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, а прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про погіршення його становища шляхом призначення більш суворого покарання, при цьому ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року у зв`язку з ухиленням обвинуваченого від явки до суду ОСОБА_7 було оголошено у розшук.
Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого ухилення обвинуваченого від суду.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема такий як особисте зобов`язання, не здатний забезпечити в належному обсязі виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, оскільки, будь-яких матеріалів, які б свідчили про такий ступінь ризиків, що вказує на можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до суду не надано, тому зазначене свідчить про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що відповідає правовій позиції, викладеній у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правовій позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Тому, з метою забезпечення апеляційного перегляду провадження, як складової кримінального провадження, з урахуванням ризику переховування від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання, призначеного за скоєння кримінального правопорушення, обвинуваченому слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_7 , передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, у м.Дніпрі, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Обов`язки покладаються на ОСОБА_7 на строк до 11 листопада 2022 року включно.
Виконання ухвали покласти на відділення поліції № 2 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області та надіслати копію ухвали для виконання.
Контроль за виконанням покласти на прокурора та надіслати копію ухвали для контролю за виконанням.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4