Справа № 463/1712/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/492/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2022 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. почет, Абанського району, Красноярського краю, РРСФР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_11 ,

встановила:
ухвалою слідчого судді клопотання заступника начальника Першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 на 60 днів до 09.08.2022 року без визначення розміру застави.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя покликається на те, що оголошена підозра ОСОБА_11 є обґрунтованою, прокурором доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім того, слідчий суддя врахував, що для завершення досудового розслідування потрібно провести низку слідчих та процесуальних дій.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_11 подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 2 ст. 482-2 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є Головне слідче управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у м. Києві. Відтак, на думку захисника, клопотання прокурора подано до Личаківського районного суду м. Львова із порушеннями правил підсудності. Звертає увагу на тому, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2022 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_11 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18.03.2022 року до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначені ухвали вказані у протоколі затримання ОСОБА_11 як підстави затримання. Вважає, що сторона обвинувачення ототожнила правову процедуру обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України з дозволом на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу, а слідчим суддею при обранні, а в подальшому й застосуванні в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави було порушено принцип належної правової процедури щодо розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. З огляду на це, захисник вважає, що у прокурора були відсутні будь-які правові підстави для подання клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутнє первинне судове рішення, яким би відносно ОСОБА_11 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до належної правової процедури, передбаченої КПК України. Матеріали клопотання прокурора не містять жодного доказу, який в тій чи іншій мірі стосувався інкримінованих ОСОБА_11 злочинів. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/ або суду, знищення, приховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експертів. спеціалістів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином відсутні. Зазначає, що відсутні обставини, що виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_11 , оскільки прокурор не навів слідчих дій, які потрібне провести у кримінальному провадженні за участю ОСОБА_11 . Вважає за можливе визначити ОСОБА_11 заставу як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі із доповненнями зазначив, що при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, а саме ст. ст. 177, 178, 194, 199, 482-2 КПК України. Звертає увагу на тому, що при розгляді клопотання були порушені правила підсудності, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснює Головне слідче управління Служби безпеки України, розташоване у м. Києві, а тому клопотання слідчого мало бути подано до Шевченківського районного суду м. Києва. Вважає, що прокурором не було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/ або суду, оскільки такий побудований прокурором лише на основі тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчиненні злочину; ризик знищення, приховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не обґрунтовується жодними доказами та ґрунтується виключно на припущеннях прокурора, незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що відсутні обставини, що виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_11 , оскільки прокурор не навів слідчих дій, які потрібне провести у кримінальному провадженні за участю ОСОБА_11 .

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у апеляційній скарзі із доповненнями зазначають, що ОСОБА_11 не було вручено повідомлення про підозру, а тому він не має статусу підозрюваного. Під час розгляду клопотання слідчим суддею не були дотримані вимоги ч. 3, 5 ст. 199 КПК України. Зазначають, що стороною обвинувачення не доведено існування обставин, що виправдовують подальше тримання ОСОБА_11 під вартою. Вказують, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/ або суду, знищення, приховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експертів. спеціалістів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Крім того відсутня обґрунтована підозра у вчиненні злочинів. Звертає увагу на тому, що посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на загальнодоступну інформацію у мережі Інтернет для обґрунтування обґрунтованості підозри є неприпустимим. Сдідчим суддею не враховані особисті пояснення ОСОБА_11 , згідно з якими причиною залишення його місця проживання, де він перебував під домашнім арештом, був захист його життя та здоров`я від нападу.

Захисник ОСОБА_10 в обґрунтування апеляційної скарги вказує, що під час розгляду клопотання прокурора було порушені правила підсудності, оскільки орган досудового розслідування знаходиться у м. Києві. Зазначає, що відсутні обґрунтована підозра ОСОБА_11 у вчиненні, інкримінованих йому злочинів. Зазначає, що докази, наявні у матеріалах кримінального провадження жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_11 . Вважає їх недопустимими доказами. Вважає, що відносно ОСОБА_11 здійснюється політичне переслідування в Україні. Звертає увагу на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховання, спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. Вважає, що зазначені ризики зменшились із плином часу досудового розслідування. Звертає увагу на тому, що ОСОБА_11 раніше не судимий, є політичним діячем, має звання «Заслужений юрист України», академік Академії економічних наук України, доктор юридичних наук, академік Академії правових наук України, має ордени.

Підозрюваний ОСОБА_11 у своїй апеляційній скарзі покликається на те, що причиною залишення ним місця проживання, де він перебував під домашнім арештом, був захист його життя та здоров`я від нападу. Слідчий суддя поверхнево та формально підійшов до надання оцінки достовірності заявленим прокурором ризикам, обмежившись посиланням на нібито порушення ним умов запобіжного заходу. Зазначає, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні злочинів. Звертає увагу на тому, що у його діях відсутні ознаки, спрямовані на здійснення терористичної діяльності та сприяння такій діяльності. Наголошує на тому, що жодного рішення Ради безпеки ООН, якими би самопроголошені так звані ДНР та ЛНР визнавались терористичними організаціями, не існує. Вказує на недопустимість доказів, оскільки такі отримані з порушенням процесуального порядку та внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Вважає, що відносно нього здійснюється політичне переслідування в Україні.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного та доводи захисників, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення, розглянувши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити з наступних підстав.

19 вересня 2016 року за №0000212 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст.258-3 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 258-3 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України.

08 жовтня 2021 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 258-3 КК України.

11 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проводженні до дванадцяти місяців, тобто до 19 вересня 2022 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року підозрюваному ОСОБА_11 продовжено раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням відповідних обов`язків на строк 60 днів.

02 березня 2022 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 , ОСОБА_11 оголошено в державний, міждержавний та міжнародний розшук, оскільки він залишив визначене місце проживання, втік від слідства і місце його перебування органу досудового розслідування було невідомим.

18 березня 2022 року ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.04.2022 року до ОСОБА_11 застосовано обраний згідно з ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18.03.2022 року запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зазначені ухвали були предметом перевірки судом апеляційної інстанції та ухвалою від 20.05.2022 року залишені без змін.

09 червня 2022 року ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_11 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 09.08.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування, незалежно від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування, як юридичної особи.

Згідно зі ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і судове слідство) є, окрім інших, слідчі підрозділи органів Державного бюро розслідувань.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 9 Закону України «Про державне бюро розслідувань» систему ДБР складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи.

З 01 березня 2021 року у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань почали діяти слідчі підрозділи (відділи), які розташовані у всіх областях України.

Органом досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 є Головне слідче управління Державного бюро розслідувань.

У складі Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань зокрема, діють перший та другий відділи Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, а також перший відділ Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями.

Наказами Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_18 від 01.03.2022 № 120-дск. від 04.03.2022 № 121 дск та від 15.03.2022 № 124 дск у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану місцем здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях вказаними відділами визначено Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова та Львівського апеляційного суду.

Крім того, відповідно до ухвали судової колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 09.06.2022 року, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у вказаному кримінальному провадженні подано до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з дотриманням правил підсудності.

Відтак з урахуванням наведеного прокурор обґрунтовано звернувся із клопотанням про продовження стоку тримання під вартою ОСОБА_11 до Личаківського районного суду м. Львова, а тому доводи захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про порушення підсудності для розгляду вказаного питання є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених народним депутатом України.

Покликання захисника ОСОБА_7 у доповненнях до апеляційної скарги про те, що підсудність кримінального провадження слід визначити за Шевченківським районним судом м. Києва, оскільки відповідно до постанови від 12.05.2022 року про створення міжвідомчої слідчої групи у кримінальному провадженні №0000212 старшим слідчим групи визначено начальника 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_19 , в силу ст. 216 КПК України щодо визначення підслідності злочинів вчинених народними депутатами України за слідчими органів державного бюро розслідувань, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

02 березня 2022 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 , ОСОБА_11 оголошено в державний, міждержавний та міжнародний розшук, оскільки він залишив визначене місце проживання, втік від слідства і місце його перебування органу досудового розслідування було невідомим.

18 березня 2022 року ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно з протоколом затримання, підозрюваного ОСОБА_11 було затримано 14.04.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.04.2022 року, постановленої у строк, передбачений ч. 6 ст. 193 КПК України, до ОСОБА_11 застосовано обраний згідно з ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18.03.2022 року запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_11 слідчий суддя встановив, що ОСОБА_11 , який оголошений у міжнародний розшук, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зазначені ухвали були предметом перевірки судом апеляційної інстанції, та ухвалою від 20.05.2022 року залишені без змін.

Відтак, доводи захисника ОСОБА_6 про порушення принципу належної правової процедури при розгляді клопотання про застосування ОСОБА_11 попередньо обраного запобіжного заходу у виді тримання під варто в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, є необґрунтованими.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі зазначив про порушення слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 ст. 482-2 КПК України, якою регламентовані особливості порядку притягнення до кримінальної відповідальності, затримання, обрання запобіжного заходу, проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій стосовно народного депутата України, проте жодним чином не обґрунтував свою позицію, а тому така до уваги суду апеляційної інстанції не береться.

Не заслуговують на увагу покликання захисника ОСОБА_6 щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_1 з огляду на застосування ним у вказаному кримінальному провадженні іншому співучаснику більш м`якого запобіжного заходу, ніж підозрюваному ОСОБА_11 .

Так, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 12.03.2022 року іншому співучаснику вчинення злочинів у кримінальному провадженні №0000212 від 19.08.2016 року застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 2 місяці із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 05.05.2022 року вказаній особі продовжено дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на 2 місяці до 05.07.2022 року.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на зазначену норму закону, слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вправі вирішувати ці питання лише стосовно підозрюваного зазначеного у клопотанні.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити не тільки тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, а й інші обставини в т. ч. дані, що характеризують особу підозрюваного.

Таким чином, з огляду на обставини кримінального провадження, що підлягають дослідженню при застосуванні запобіжного заходу, які стосуються кожного окремого підозрюваного, слідчий суддя вправі застосувати у одному кримінальному провадженні різні запобіжні заходи співучасникам злочину.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що відсутні підстави вважати, що розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 здійснено слідчим суддею ОСОБА_1 упереджено.

На думку колегії суддів слідчий суддя, на підставі наданих прокурором доказів, котрі містяться у матеріалах клопотання, встановив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, що стверджується даними протоколу від 13.08.2014 наради під головуванням першого заступника Міністра енергетики та вугільної промисловості ОСОБА_20 щодо можливих обсягів імпорту енергетичного вугілля для потреб ТЕС і ТЕЦ та вироблення цінової політики при здійсненні закупівель імпортної вугільної продукції; протоколу від 14.08.2014 наради під головуванням Міністра енергетики та вугільної промисловості ОСОБА_21 з питань забезпечення енергогенеруючих компаній вугільною продукцією, в тому числі за рахунок імпорту, на якій вирішено рекомендувати ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснити свої наміри щодо укладення контракту на імпорт в Україну у вересні-грудні 2014 з ПАР вугільної продукції; протоколу від 19.08.2014 засідання Антикризового енергетичного штабу під головуванням Віце-прем`єр-міністра України Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, на якому Міненерговугіллю, Мінінфраструктури, Мінекономрозвитку, МЗС, НКРЕ доручено переглянути прогнозований баланс постачання палива на теплові електростанції з урахуванням економії та залучення всіх можливих джерел постачання і подати відповідні пропозиції для розгляду; листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 22.09.2014 №2/07-37-3649 на адресу Міністерства закордонних справ України щодо пошуку потенційних закордонних постачальників енергетичного вугілля, для недопущення енергетичної кризи, а також для диверсифікації джерел постачання вугілля; протоколу від 14.10.2014 наради під головування Міністра енергетики та вугільної промисловості ОСОБА_22 з питань забезпечення ТЕС ПАТ «Центренерго» імпортною вугільною продукції; службовою запискою в.о. комерційного директора комерційного ПАТ «Центренерго» ОСОБА_23 ; службовою запискою заступника директора комерційного з паливного забезпечення ПАТ «Центренерго» ОСОБА_24 про низькі запаси вугілля на складах ТЕС станом на 16.10.2014 та про необхідність пошуку додаткових джерел постачання вугілля на ТЕС; службовою запискою заступника комерційного директора ПАТ «Центренерго» ОСОБА_25 про низькі запаси вугілля на складах ТЕС станом на 26.10.2014; листа від 15.10.2014 на адресу ПАТ «Центренерго»; протоколу №80 засідання Кабінету міністрів України від 23.09.2014; стенограмою засідання Кабінету Міністрів України від 12.11.2014; листом-відповіддю НЕК «Укренерго» від 20.09.2021 та інфографіком про запаси вугілля антрацитової групи на ТЕЦ / ТЕС України протягом жовтня 2014 року - травня 2015 року; окремим дорученням Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14.08.2014 № 01/25-1669; договором купівлі-продажу (контрактом) № SM-1307/44/1-84 від 19.08.2014, між ДПЗД «Укрінтеренерго» та компанією «Steel Mont Trading Ltd», про постачання 1 млн. тонн вугілля; листом компанії «Steel Mont Trading Ltd» від 14.11.2014; рішенням від 04.11.2014 Ради національної безпеки і оборони України; листом Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України від 04.11.2014 та рапорту від 04.11.2014; повідомленням ОСОБА_26 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України; протоколу додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_26 від 13.05.2015; постановою від 25.03.2016 про закриття кримінального провадження №0001230 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення; висновку експертизи від 15.09.2021 № 82/4; протоколу огляду від 17.09.2021; висновку експертизи від 24.09.2021 № 86/4; протоколу огляду від 19.09.2021; протоколу від 24.12.2014 за результатами проведення негласного розшукового заходу за контррозвідувальною справою № 500; листом-відповіддю Департаменту контррозвідки СБ України від 04.10.2021 №2/2/3-9337нт; протоколами від 09.06.2021 оглядів публікацій на електронному ресурсі мережі Інтернет; протоколу від 06.10.2021 огляду матеріалів кримінального провадження № 0000511 від 31.08.2015; листом-відповіддю Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 27.10.2015 № 02/12-3123; протоколу від 16.12.2014; протоколами оглядів від 16.09.2021; наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 29.12.2014 №297-к/к про покладення виконання обов`язків генерального директора Державного підприємства «Луганськвугілля» на ОСОБА_27 ; наказами Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 28.11.2014 №237-к/к про припинення повноважень ОСОБА_28 виконуючого обов`язки директора ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова», та від 21.01.2015 № 09-к/к про призначення ОСОБА_28 виконуючим обов`язки директора ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова»; матеріалами реєстраційних справ ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» та ДП «Луганськвугілля»; договором поставки вугілля №111/20 від 16.12.2014 між ПАТ «Центренерго» та ДП «Луганськвугілля»; договором поставки вугілля від 15.01.2015 №111/1 між ПАТ «Центренерго» та ДП «Луганськвугілля» в особі ОСОБА_27 ; договором поставки вугілля №111/7 від 30.01.2015 між ПАТ «Центренерго» та ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова»; протоколу від 04.10.2021 огляду руху коштів по рахункам ПАТ «Центренерго», ДП «Луганськвугілля», ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» та інших; протоколами допитів ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , щодо відомих їм обставин дефіциту вугілля у 2014-2015 рр., причин виникнення дефіциту, обставин укладання договорів, приводів, підстав та мети диверсифікації джерел постачання вугілля тощо; протоколами допитів свідків членів Ради національної безпеки і оборони України; протоколами допитів ОСОБА_31 щодо обставин перереєстрації ДП «Луганськвугілля» та укладання з ПАТ «Центренерго» договору поставки вугілля № 111/20 від 16.12.2014; висновком експерта від 19.10.2021 №96/4; висновком експерта від 19.10.2021 №93/4; висновком експерта №95/4 від 27.10.2021; висновком експерта № 99/4 від 27.10.2021, відповідно до якого ОСОБА_32 бере участь у розмові, зафіксованій у аудіозаписі на оптичному диску № 12499; висновком експерта № 107/4 від 29.10.2021; висновком експерта № 481/1 від 27.09.2021; висновком експерта від 25.11.2021 №491/1; наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях»; наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16.12.2014 № 877 «Про внесення змін до додатку наказу від 25.11.2014 № 841»; наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 22.01.2015 №30 «Про внесення змін до Переліку державних підприємств, установ, організацій та об`єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, станом на 19.11.2014, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції»; актами приймання-передачі партій вугільної продукції, актами звіряння по кількості та якості, посвідченнями про якість вугілля, актами приймання палива за кількістю зважування, накладними; матеріалами тимчасових доступів та вилучення документів та інформації в банківських установах щодо руху коштів, їх обготівкування тощо.

Доводи захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 про відсутність доказів вини підозрюваного у вчиненні злочинів, а також їхня недопустимість, є необґрунтованими, оскільки оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для обрання та застосування певного запобіжного заходу.

Покликання захисника ОСОБА_10 на те, що пред`явлена підозра ОСОБА_11 є політичним переслідуванням, жодними доказами не підтверджені, є голослівними, а тому колегією суддів до уваги не беруться.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що наведені у клопотання прокурора ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховання, спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися та продовжують існувати.

При цьому, колегія суддів враховує, що всупереч процесуальним правам та обов`язкам у кримінальному провадженні, які були покладені на ОСОБА_11 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.01.2022 року, він залишив місце свого проживання, яке судом визначено як адреса відбування цілодобового домашнього арешту та постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 від 02 березня 2022 року його було оголошено в державний, міждержавний та міжнародний розшук.

Покликання підозрюваного на те, що він був змушений покинути місце свого проживання, де він перебував під домашнім арештом, для захисту його життя та здоров`я від нападу, колегія суддів вважає необґрунтованою.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року підозрюваному ОСОБА_11 продовжено раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 днів із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В порушення, покладених на ОСОБА_11 вищевказаних обов`язків, він не повідомив слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та без дозволу відлучився із населеного пункту, у якому він зареєстрований.

З огляду на це, покликання ОСОБА_11 на крайню необхідність при порушенні ним умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до клопотання слідчого строки тримання підозрюваного під вартою закінчуються, а по даному кримінальному провадженню ще необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення, а саме: отримати висновки призначеної комплексної економічної експертизи (експертизи документів про економічну діяльність підприємств) та експертизи у галузі енергетичної безпеки; призначити судово-почеркознавчі експертизи, об`єктами яких будуть наявні у матеріалах досудового розслідування фінансово-господарські документи, банківські документи, матеріали реєстраційних справ тощо; допитати як свідків понад 15 працівників/службових осіб Кабінету Міністрів України, Офісу Президента України, Міністерства енергетики України, антитерористичного центру при СБ України, Державної прикордонної служби, державної фіскальної служби, AT «Укрзалізниця»; допитати як свідків понад 5 працівників колишніх Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України; допитати як свідків понад 10 учасників (членів) окремих дорадчих органів (груп, комісій), які були сформовані при Кабінеті Міністрів України, Міністерстві енергетики України з вирішення питань енергозабезпечення країни у 2014-2015 рр.; допитати як свідків більше 5 осіб, що у 2014-2015 рр. входили до складу Ради національної безпеки і оборони України, а також осіб, що у 2014-2015 рр. приймали участь у засідання РНБО; допитати як свідків понад 5 службових осіб ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО»; допитати як свідків понад 5 службових осіб ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» ДТЕК; допитати понад 5 службових осіб Служби безпеки України, Державної фіскальної служби, відповідальних за процеси переміщення товарів/послуг через лінію розмежування в 2014-2015 роках, зокрема переміщення вугілля залізничним транспортом; провести одночасні допити двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях; провести огляди документів, які вилучено під час проведення тимчасових доступів, обшуків; провести тимчасові доступи до матеріалів, Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, Апарату Ради національної безпеки і оборони України; встановити керівників/засновників/представників юридичних осіб, що були задіяні в ланцюзі перерахунків грошових коштів від ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» до етапу їх обготівкування, а також провести слідчі/процесуальні дії за участю вказаних осіб.

Статтею 199 КПК України не передбачена необхідність зазначення прокурором у клопотанні про продовження строку тримання під вартою слідчих дій, які потрібно провести за участю підозрюваного, а тому колегія суддів вважає доводи захисника ОСОБА_6 про відсутність таких у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 , як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, необґрунтованими.

Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин, того, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, що характеризуються підвищеним рівнем суспільної небезпеки, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, народний депутат України, адвокат, перебував у міжнародному розшуку у зв`язку з порушенням процесуальних обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов до вірного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора, підозрюваному ОСОБА_11 необхідно продовжити строк тримання під вартою, що є необхідним та достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатні забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З огляду на вищевказану норму закону, а також те, що підозрюваний ОСОБА_11 перебував у міжнародному розшуку, розмір застави, як альтернатива до запобіжного заходу у виді тримання під вартою, йому не визначається.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що через воєнний стан в Україні і перебування російських військ на значній території України існує об`єктивна можливість повторення підозрюваним дій направлених на залишення країни з метою уникнути слідства та суду.

Відтак, істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2022 року відносно ОСОБА_11 колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 на строк 60 днів до 09.08.2022 року без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4