Справа № 331/839/22
Провадження № 1-і/331/9/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у режимі відеоконференцзвязку у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001043 від 30.11.2021 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
До провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України перебуває у провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 .
Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу спливає, процесуальний закон містить імперативну вимогу щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щонайменше кожні 60 днів, а суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 знаходиться на лікарняному, прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..
У судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового розслідування, та взяті до уваги при обранні запобіжного заходу під час судового розгляду продовжують існувати, свідки, потерпілі в судовому засіданні не допитані, обвинувачений не має соціальних зв`язків, намагався уникнути відповідальності, із заявою щодо дійового каяття до правоохоронних органів не звертався, намагався приховати вчинення злочину, та спотворити докази, які могли бути знайдені органом досудового розслідування, у зв`язку із чим більш м`який запобіжний засіб не зможе гарантувати запобіганню ризиків, передбачених частиною першою ст. 177 КПК України. Просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник проти заявленого прокурором клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки обвинувачений є особою, яка не має постійного місця проживання. Також захисник обвинуваченого у судовому засіданні вказала на те, що ризики, про які зазначено у клопотанні, не обґрунтовані стороною обвинувачення. Також звернула увагу суду на той факт, що ОСОБА_4 уже тривалий час перебуває під вартою, судом обрано порядок та обсяг дослідження доказів, впливати на свідків та приховуватись від суду та органів досудового розслідування не має намірів, ОСОБА_4 є особою раніше не судимою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження №331/839/22, провадження №1-кп/331/294/2022, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001043 від 01.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2022 року у підготовчому судовому засіданні судом було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком до 04 березня 2022 року включно. В подальшому ухвалами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 неодноразово продовжене через існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та про які зазначено стороною обвинувачення, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під варту, на теперішній час не відпали.
Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, є особою раніше не судимою, не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, є особою без постійного місця проживання, а тому не має стійких зв`язків із певним житлом, його стан здоров`я дозволяють його утримання в слідчому ізоляторі.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, суд бере до уваги серйозність висунутого останньому обвинувачення за ч. 1 ст. 115, КК України, зокрема, умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, отже існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також знайшов своє підтвердження, оскільки розгляд даного провадження ще триває, а тому існує ризик можливого впливу на потерпілу та свідків з боку обвинуваченого, який може перешкодити кримінальному провадженню, що вплине на встановлення обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню.
Відтак, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його характер та тяжкість, можливу міру покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винуватим, а також характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжують існувати ризики, встановлені у даному провадженні.
На недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою вказує те, що обвинувачений не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, що підтверджує наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що в разі звільнення обвинуваченого з-під варти він може перешкоджати завершенню розгляду кримінального провадження, ухилятися від участі у судових засіданнях, крім того, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає, що підстави для застосування запобіжного заходу з тримання під вартою не відпали, альтернативні більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою та її продовження.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо зменшення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку із початком розгляду справи судом та встановлення порядку та обсягу дослідження доказів не підтверджені.
Відсутність у обвинуваченого судимостей, та інші обставини, на які посилався захисник, не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Ці обставини не здатні у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, обвинувачений є особою без постійного місця проживання, що вказує на підвищений ризик переховування та уникнення явки до суду для розгляду кримінального провадження.
Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 181, 183, 331, 371, 372, КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 28 листопада 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошений 04 жовтня 2022 року об 11 год.00 хв.
Суддя: ОСОБА_1