ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 679/359/21

Провадження № 11-кп/4820/281/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих

адвоката ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 14 лютого 2021 року, за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 грудня 2021 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин, Хмельницької області, громадянина України, неодруженого, не працює, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимостей,
визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України і призначено йому покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України - в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн;
- за ч.1 ст.126 КК України - в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Судом вирішено питання речових доказів.
Цивільний позов ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 3000 (три тисячі) грн моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 3000 (три тисячі) грн моральної шкоди, 1274 (одну тисячу двісті сімдесят чотири) грн 92 коп майнової шкоди, 820 (вісімсот двадцять) грн 15 коп - витрат понесених на оплату правової допомоги адвоката, а всього 5095 (п`ять тисяч дев`яносто п`ять) грн 07 коп.
В іншій частині позову відмовлено.
За вироком суду, 13 лютого 2021 року близько 14 год 00 хв ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік магазину «Універмаг» на АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, під час словесного конфлікту, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, умисно завдав один удар лобною ділянкою голови в область носа ОСОБА_10 , внаслідок чого завдав останньому фізичного болю та викликав кровотечу з носу, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свої неправомірні дії, 13 лютого 2021 року близько 14 год 00 хв, ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік магазину «Універмаг» на АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, під час словесного конфлікту, діючи па ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, умисно кулаком правої руки завдав один удар в обличчя ОСОБА_9 , чим заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, яке за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просили вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді виправних робіт строком 1 рік, за ч.1 ст.126 КК України у виді виправних робіт строком 1 рік.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді виправних робіт строком 1 рік.
Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 грудня 2021 року в частині вирішення цивільного позову змінити та збільшити розмір стягнення за цивільним позовом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 30 000 грн для кожного на відшкодування моральної шкоди із вирішенням питання про перерозподіл судових витрат.
Потерпілі вважали, що вирок суду першої інстанції є таким, що ухвалений з неправильним застосуванням кримінального закону у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання за своєю м`якістю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Також судом при ухваленні вироку в частині вирішення цивільного позову не повною мірою враховано як особу обвинуваченого, так і фізичні та душевні страждання потерпілих.
Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок щодо фактичних обставин справи та кваліфікацію дій ОСОБА_8 про винуватість останнього у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України.
Однак, на думку апелянтів, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, не врахував дані про особу винного, а саме, те, що останній не працює, відповідно не має постійного джерела доходу.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , не встановлено, а обтяжуючими обставинами визнано вчинення злочину щодо особи, з якою обвинувачений перебуває в сімейних відносинах.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину, зокрема, в присутності дитини, що не було визнано судом першої інстанції.
Окрім того, призначене ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу не є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих йому кримінальних проступках не визнав, завдану потерпілим майнову шкоду не відшкодував, у вчиненому не розкаявся.
Посилались на те, що у зв`язку із завданням тілесних ушкоджень потерпілі зазнали значної моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях.
На думку потерпілих, через злочинні дії обвинуваченого вони вимушені витрачати значний час та докладати додаткових зусиль для відновлення звичайного способу й організації свого життя.
З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань потерпілих порушено звичайний спосіб та ритм їхнього життя і життя їхнього сина ОСОБА_11 , завдана їм моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 30 000 грн, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; представника потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 на підтримання доводів, викладених в апеляційній скарзі; заперечення проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 ; думку прокурора ОСОБА_5 , яка в частині призначеного покарання заперечила щодо доводів апеляційної скарги, а щодо розв`язання цивільного позову поклалась на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, дав їм належну правову оцінку.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні правопорушень за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України в поданій апеляційній скарзі не оскаржується.

Відтак, вирок суду в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених правопорушень, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При обранні виду та розміру покарання судом першої інстанції враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого та причини і обставини скоєння протиправних дій.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом першої інстанції не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , визнано вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

Окрім того, при призначенні обвинуваченому покарання враховано ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, згідно ст.12 КК України, мотиви і причини їх вчинення, наслідки, що настали, дані про особу ОСОБА_8 , а саме: те, що він на «Д» обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його сімейний та матеріальний стан.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з рішенням місцевого суду про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а саме у вигляді штрафу.

Підстав для скасування вироку місцевого суду в частині призначеного покарання судом апеляційної інстанції не встановлено.

Колегія суддів уважає, що саме таке покарання є необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, та забезпечує у свою чергу співрозмірність діяння та кари.

Колегія суддів висновок суду першої інстанції в частині призначеного покарання вважає таким, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та є належним.

Проте, доводи апеляційної скарги потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про неправильне вирішення цивільного позову частково є слушними.

Частиною 1 ст.61 КПК України визначено, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

За змістом ст.62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності з приписами ст.127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Так, потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заявили цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, моральними стражданнями з приводу порушення нормального і звичного життєвого ритму, порушенням нормальних життєвих зв`язків в розмірі 30 000 грн на кожного, а потерпіла ОСОБА_9 і про відшкодування матеріальної шкоди, що полягає у витратах на проведення обстеження і лікування її та їх малолітнього сина, який, був очевидцем кримінального правопорушення в розмірі 1274 грн 92 коп.

Судом першої інстанції цивільний позов ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково та стягнуто з останнього на користь ОСОБА_10 3 000 грн моральної шкоди; на користь ОСОБА_9 3 000 грн моральної шкоди, 1 274 грн 92 коп майнової шкоди, 820 грн 15 коп витрат понесених на оплату правової допомоги адвоката, а всього 5 095 грн 07 коп.
В іншій частині позову місцевим судом було відмовлено.
Факт заподіяння потерпілій майнової шкоди саме в розмірі 1 274 грн 92 коп належним чином підтверджений наявними доказами.
При визначенні розміру моральної шкоди суд апеляційної інстанції перевірив суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду (обвинуваченого), фізичні та душевні страждання потерпілого.
Колегія суддів уважає, що з урахуванням характерних обставин вчиненого кримінального правопорушення, керуючись вимогами розумності і справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди підлягає збільшенню стосовно потерпілої ОСОБА_9 .
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення цивільного позову, а саме суми відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.
Потерпіла ОСОБА_9 отримала один удар кулаком в обличчя, що спричинило тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, отримала глибину страждань, які хоча й не носили довготривалого характеру, проте позбавили її на певний час можливості вести звичний спосіб життя та необхідність звернення за медичною допомогою.
Тому правопорушення, яке вчинено проти потерпілої ОСОБА_9 , заподіяло їй фізичний біль, душевні страждання, порушило її звичний спосіб та ритм життя.
Ураховано, зокрема, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, звернення за медичною допомогою.
Відповідно до усталеної судової практики під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як передбачено ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Тому колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком місцевого суду щодо розв`язання цивільного позову в цій частині.
У зв`язку із завданими тілесними ушкодженнями потерпілій, вона зазнала моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, перенесених хвилюваннях.
Як установлено, наслідки правопорушення, а саме побиття, спричинені потерпілій, наразі проявляються у значному погіршенні зору, що потягло за собою необхідність зміни звичного для неї способу життя.
Потерпіла вимушена витрачати значний час та докладати додаткових зусиль для відновлення звичайного способу й організації свого життя, звертатись за медичною допомогою для сина, який вимушений був приймати медикаменти та відвідувати психолога.
За встановлених обставин, колегія суддів уважає за можливе, враховуючи рівень, характер, тривалість, обсяг душевних та психічних страждань потерпілої ОСОБА_9 , вимушені зміни в її житті та стані, а також вимоги співрозмірності, розумності і справедливості, збільшити суму відшкодування моральної шкоди до 7 000 грн.
З урахуванням наведеного наявні підстави для зміни вироку суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 грудня 2021 року в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 7 000 (сім тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди.

У решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2