УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/2620/22

Провадження №: 1-кс/755/673/22

"03" травня 2022 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533 від 22.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, установив:

до слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Звернення умотивоване тим, що 22.02.2022 було проведено слідчу дію (ОМП) у ході якої вилучено одяг трупа, джинси, ремінь, кросівки, шкарпетку, футболку, труси, підштаники та подано це клопотання про арешт вилученого під час її вчинення майна з огляду на наявність у справі обставин визначених п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК.

В судовому засіданні слдічий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просили задовольнити з підстав дійсності у провадженні обставин визначених ст. 170 КПК та зауважив, що майно належить померлому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

З порушеного заявником питання порядок у абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно в т.ч. саме ці обставини має довести заявник при зверненні до суду, окрім відповідності майна критеріям ст. 98 КПК.

Адже, згідно абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Тобто доводи щодо того, що майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене, відчужене, також мають доводитися доданими до клопотання матеріалами.

Однак, в цій ситуації додані до клопотання матеріали не доводять собою обставини визначені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК.

Власник майна (особа, яку слідство визначає, як володільця у своєму зверненні) помер, що саме по собі усуває ризики указані в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК при виконанні приписів ч. 1 ст. 100 КПК.

За постановою слідчого від 22.02.22 визнаечно місце зберігання майна, яке заявник просить арештувати, а згідно ст. 110 КПК постанова слідчого,прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання, тож, і в цій ситуації, визначення конкретного місця знаходження майна виключає собою ризик визначений в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК.

Тим самим, слідим суддею установлено, що хоча майно і відповідає критеріям ст. 98 КПК, однак, у справі, виходячи з доданих до звернення матеріалів, відсутні обставини визначені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є в т.ч. те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тим самим, у справі є дійсними обставини визначені ч. 1 ст. 173 КПК як підстава для відмови у задоволенні клопотання, а саме не установленість факту доведеності необхідності такого арешту через призму завдань цього типу заходу забезпечення кримінального провадженння відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК.

У той час, як застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань.
Дотримання встановленої правової процедури здійснення процесуальної дії означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону.
Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження.
Дотримання належної правової процедури здійснення процесуальної дії визначеної людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.
Порушення порядку визначеного ст.ст. 132, 171 КПК призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Тим самим, у ключі наведеного слід констатувати, що завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України № 1402-VIII є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи наведені обставини уважає за слушне відхилити дане клопотання, так як не доведено саму необхідність такого арешту визначену абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533 від 22.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_7