Дата документу 09.08.2022 Справа № 554/7320/22
Єдиний унікальний номер справи: №554/7320/22
Провадження № 1-кс/554/8246/2022
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002441 від 03.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначав, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,будучи раніше судимим за вчинення злочинів, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, в період іспитового строку, встановленого вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.12.2020 , вчинив умисний корисливий злочин за таких обставин.

Так, у період дії в Україні воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України від 18 травня 2022 року № 341/2022 з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.08.2022, приблизно о 09.00 годині, знаходячись біля будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 4 побачив раніше йому знайомого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого при собі знаходився мобільний телефон REDMI 9-А 2 GB RAM 32 GB ROM IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів раптово виниклим наміром, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно наніс один удар кулаком своєї правої руки в область лівого ока потерпілого ОСОБА_7 , від чого потерпілий впав на землю задньою поверхнею тіла після чого, ОСОБА_4 наніс, ще декілька ударів кулаком своєї правої руки в область лівого ока потерпілого ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном, поєднаного із насильством, яка не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, усвідомлюючи що опір потерпілого до супротиву подавлений, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, забрав у потерпілого ОСОБА_7 його мобільний телефон REDMI 9-А 2 GB RAM 32 GB ROM IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , який знаходився в останнього в правій руці, вартість якого на теперішній час встановлюється.

Після цього, протиправні дії ОСОБА_4 , спрямовані на відкрите заволодіння майном, поєднаного із насильством, яка не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, були припинені сторонніми людьми.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 шляхом нанесення чисельних ударів, спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

03.08.2022 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

04.08.2022 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова повідомлено про підозру ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_4 , за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- Заявою потерпілого ОСОБА_7 про вчинення відно нього злочину ;

- протоколом ОМП від 03.08.2022, під час якого ОСОБА_4 видав мобільний телефон REDMI 9-А 2 GB RAM 32 GB ROM IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.08.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що є тяжким злочином.

На підставі викладеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Щурівка, Балакліївського р-н, Харківської обл.., громадянин України, з середньою освітою, не працевлаштований, не одружений, раніше судимого16.04.1996 Московським районним судом м. Харкова за ст. 102 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, 29.12.1997 Балакліївським районним судом Харківської області ст. 81 ч. 2, ст. 44 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 45 КК України звільненому від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, штрафу 200 грн.,03.11.2000 Харківським районним судом м. Києва за ст. 93 п. «Е», ст. 93 п. «І», ст. 93 п. «З» КК України до позбавлення волі строком на 15 років, звільнений 25.04.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 24 дні, 28.12.2020 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що є підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, щоб запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме:

- враховуючи, що підозрюваний скоїв умисний тяжкий злочин, не одружений, офіційно не працевлаштований, тобто не має міцних соціальних зв`язків, є ґрунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію м. Харкова, області, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або фізичного впливу на потерпілого та свідків, які викривають його у вчиненні злочину, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у зв?язку з тим, що має змогу ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та матиме доступ до контактних даних вищенаведених осіб (один зі свідків є особою, знайомою для підозрюваного), тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- а також без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інші кримінальні правопорушення, зважаючи на відсутність у нього працевлаштування та враховуючи зухвалість інкримінованого останньому кримінального правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою провину не визнав в повному обсязі та надав показання, що суперечать викладеним у повідомленні про підозру обставинам.

Таким чином, на підставі сукупності ризиків, які можуть виникнути в ході досудового розслідування, до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе у повній мірі запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України, і вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, тобто наявні достатні приводи та підстави для обґрунтованої підозри останнього у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Зазначене цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження прокурор не просить суд вирішити питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Прокурор на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Вказане також знайшло своє відображення у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», який вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Разом з цим, у статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Одночасно з вказаним у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Крім того, Рада суддів України 02.03.2022 усім судам України роз`яснила, що доцільно орієнтувати суди щодо однакового застосування положень ст. 199 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. До вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Рада суддів України також орієнтує суди виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху. Зосередитись виключно на проведенні невідкладних судових розглядів (взяття під варту, продовження строків тримання під вартою). Вважати за неможливе відкладення судових засідань, на яких має розглядатись питання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

04.08.2022 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова повідомлено про підозру ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, який є тяжким злочином, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: через усвідомлення втрати свободи, за скоєння ним злочину підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того слідчий суддя бере до уваги те, що останній, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002441 від 03.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щурівка, Балакліївського р-н, Харківської обл.., громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб у межах строків досудового розслідування.

Строк тримання під вартою рахувати з 03 серпня 2022 року з 14 год. 10 хв.

Строк дії ухвали до 14 год. 10 хв. 02.10.2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1