справа № 274/5039/22 провадження № 1-кс/0274/1206/22
У Х В А Л А
29.09.2022 року м. Бердичів
27.09.2022 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку від 19.09.2022 р. у ОСОБА_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кросівки білого кольору, дві пари чоловічих трусів червоного кольору, одні труси синього кольору.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 18.09.2022 р. надійшло повідомлення про те, що 16.09.2022 р. близько 22 год ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пішла з місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , та до цього часу не повернулася, місце перебування наразі не відоме.
19.09.2022 р. близько 11 год труп ОСОБА_6 з ознаками насильницької смерті виявлений в садку, що на відстані 400 метрів від будинку, що по АДРЕСА_2 .
В ході проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого ОСОБА_7 добровільно видала речі для вилучення: кросівки білого кольору, дві пари чоловічих трусів червоного кольору, одні труси синього кольору.
Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно являється речовим доказом.
Слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує, просить задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя доходить висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до протоколу обшуку від 19.09.2022 р., який був проведений за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено до Бердичівського РВП наступне майно: кросівки білого кольору, дві пари чоловічих трусів червоного кольору, одні труси синього кольору.
Відповідно до вимог ст. 167 КПК України вилучене під час обшуку майно являється тимчасово вилученим майном, яке відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, щодо якого, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчому необхідно звернутись із клопотанням про арешт майна.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Так, слідчим суддею встановлено, що 27.09.2022 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, згідно якого просив легалізувати обшук, проведений 19.09.2022 р. за адресою: АДРЕСА_1 , який був проведений негайно без ухвали слідчого судді та без добровільної згоди власника майна.
Ухвалою слідчого судді від 28.09.2022 р. у задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
За вимогами ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Отже, оскільки слідчим не доведено необхідність арешту майна в межах доводів поданого клопотання, тому на підставі ч. 1 ст. 173 КПК України у його задоволенні слід відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 і п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі вищенаведеного, враховуючи, що слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обшук, тому речі (майно), на які просить накласти арешт слідчий, визнаються недопустимими доказами, які підлягають негайному поверненню особі, у якої були вилучені, тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 170, 171, 172, 173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Повернути негайно ОСОБА_9 вилучене згідно протоколу обшуку від 19.09.2022 р. майно, вилучене за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кросівки білого кольору, дві пари чоловічих трусів червоного кольору, одні труси синього кольору.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.
Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1