печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві скаргу генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «ІНКОМ ФІНАНС» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000162 та забов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «ІНКОМ ФІНАНС» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000162 та забов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 07.04.2022 року слідчими Печерського УП ГУНП у м. Києві у рамках вказаного кримінального провадження проведено обшук офісного приміщення ТОВ «Фінансова компанія «ІНКОМ ФІНАНС». У ході якого вилучено документи відповідно до протоколу обшуку. Заявник вказує, що обшук було проведено без ухвали слідчого судді на підставі постанови засупника керівника Печерської окружної прокуратури м. Києва. Оскільки, арешт на тимчасово вилучене майно не було накладено, воно підлягає поверненню його законному володільцю.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Слідчий/прокурор у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність осіб, які не з`явилися, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази в її обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Печерського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000162 від 05.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

07.04.2022 року на підставі постанови про надання згоди на обшук заступника керівника Печерськї окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 07.04.2022 у кримінальному провадженні №0000162 від 05.10.2021 року проведено обшук офісних приміщень, розташованих на 4 та 11 поверхах будівлі «Готелю Мир» (корп. А, корп. В, корп. Г), розташовані за адресою: м. Київ, проспект Голосіївській, 70, що належить на праві власності ТОВ «Пром Експорт», у ході якого виявлено та вилучено речі та документи згідного протоколу обшуку.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 23 серпня 2022 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України, у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та якщо: відсутня об`єктивна можливість виконання у встановлені законом строки слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170,173, 189, 233, 234, 235, 245, 247, 248 та294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146 -1, 147, 152, 153, 185, 186, 187, 189-191, 201, 258-258 -5, 260-263 -1, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402444 Кримінального кодексу України, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких чи особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні таких злочинів, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог глави 37 цього Кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Відповідно до ч. 4 ст. 615 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, прийняті або вчинені на виконання повноважень, визначених частиною першою цієї статті, розглядаються судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, після забезпечення його функціонування в іншій місцевості або найбільш територіально наближеним до нього судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Так, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку, що скаржником на підтвердження обставин, які він зазначає в скарзі, не надано жодних доказів, а саме не надано доказів того, що на вказане майно не було накладено арешту.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про те, скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 26, 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309, 615 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «ІНКОМ ФІНАНС» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000162 та забов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1