Справа №523/8461/22
Провадження №1-кс/523/1987/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності слідчої, підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахрісабз Комсомолабадського району р. Таджикистан, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, одруженого, раніше не судимого, відносно якого на розгляді Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт за ст.185 ч.2 КК України, а також на розгляді Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт за ст.115 ч.1 КК України.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.189 ч.4, 146 ч.2 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася слідча СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до клопотання слідчого вбачається, що наприкінці липня 2022 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , будучи достовірно обізнаними, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., діючи навмисно з корисливих мотивів за попередньою змовою відповідно розробленого плану за допомогою месенджера «Телеграм» висунули ОСОБА_10 незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 2500 доларів США, яка супроводжувалася погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які потерпілий сприймав як реальні.

В подальшому, 29.07.2022 року приблизно о 16:00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, відповідно розподілених ролей ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прибули до центрального входу Одеської обласної клінічної лікарні, розташованої по вул. Ак. Заболотного, 26-32 у м. Одесі на зустріч з ОСОБА_10 , де ОСОБА_7 висловив потерпілому вимогу, що необхідно в цей час передати їм грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, при цьому ОСОБА_5 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 з метою залякування потерпілого для отримання грошових коштів продовжували погрожувати ОСОБА_10 заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, демонструючи предмет зовні схожого на ніж та його застосуванням.

Крім того, 29.07.2022 року приблизно о 17:00 годині ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи навмисно з корисливих мотивів за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, підвели потерпілого ОСОБА_10 до автомобілю марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля входу Одеської обласної клінічної лікарні, розташованої по вул. Ак. Заболотного, 26-32 у м. Одесі, де ОСОБА_8 примусово заштовхнув ОСОБА_10 на переднє пасажирське сидіння вищевказаного транспортного засобу. Перебуваючи в салоні автомобілю, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжували погрожувати потерпілому заподіянням тілесних ушкоджень, демонструючи предмет зовні схожого на ніж, та стали наносити ОСОБА_10 удари по обличчю, в цей момент ОСОБА_7 витягнув із передньої кишені сумки потерпілого грошові кошти у сумі 3100 гривень, після чого розпочали рух по вулицям Заболотного, Добровольського, Д. Ойстраха, Кримської, С. Палія, Миколаївської дороги у м. Одесі, не припиняючи погроз застосування до потерпілого фізичного насилля, які останній сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, тим самим своїми протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 незаконно утримували ОСОБА_10 у період часу з 17:00 по 17:50 години в неволі, не дозволяючи потерпілому залишити салон автомобілю.

За вказаним фактом 26.07.2022 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.189 ч.4, 146 ч.2 КК України.

30.07.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146 ч.2, 189 ч.4 КК України, тобто за кваліфікуючими ознаками ст.146 ч.2 КК України, як незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, та за ознаками ст.189 ч.4 КК України, як вимога передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Також встановлено, що ОСОБА_5 29.07.2022 року о 17:58 годині був затриманий в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 29.07.2022р.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_10 від 27.07.2022р., 1.08.2022р., протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 30.07.2022р., речовими доказами та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив два злочини, один з яких є особливо тяжким, санкція статті 189 ч.4 КК України в умовах воєнного стану передбачає позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, не працевлаштований, відсутнє легальне джерело доходів, не має утриманців, притягується до кримінальної відповідальності за скоєння інших кримінальних правопорушень за ст.ст.185 ч.2, 115 ч.1 КК України, обвинувальні акти знаходяться на розгляді в інший судах, однак належних висновків для себе не зробив, вчинив нові злочини майнової спрямованості з погрозою застосування насильства, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжити злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом впливу на потерпілого та свідків.

Прокурор підтримав клопотання слідчої, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 , незважаючи на те, що притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень, висновків для себе не зробив, не припинив злочинну діяльність, знову вчинив корисний злочин в умовах воєнного стану, передбачених ст.ст.146 ч.2, 189 ч.4 КК України, не працевлаштований, не має утриманців, що у сукупності дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що в клопотанні слідчого вказаний ризик переховування, але в підтвердження даного ризику слідчим лише зазначається можлива тяжкість покарання, однак підзахисний на час затримання в розшуку не перебував та сама тяжкість покарання не є ризиком та не може бути підставою виправданого тримання під вартою; ризик впливу на потерпілого та свідків також ніяким доказом не підтверджується, підзахисний з потерпілим не знайомий, очевидців вчинення кримінального правопорушення як таких не має, є тільки свідки затримання, тому не зрозуміло яким чином ОСОБА_5 може вчиняти вплив, також не вбачається ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, доказів не надано, довідка про притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння інших кримінальних правопорушень носить інформативний характер, обвинувальні вироки відсутні; крім того підзахисний має міцні соціальні зв`язки, він офіційно одружений, проживає разом з дружиною в орендовані квартирі, підтверджуючи свої доводи копіями документів, водночас зазначаючи, що не погоджується з пред`явленою підзахисному підозрою за ст.189 ч.4 КК України, оскільки не вказано, які умови воєнного стану сприяли вчиненню інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання, підтримуючи думку захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання, заявивши, що частково визнає свою вину.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та попередження вчинення ним нового злочину.

Підставою застосування запобіжного заходу є також згідно клопотання слідчої наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.189 ч.4, 146 ч.2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб впливати на потерпілого, продовжити злочинну діяльність. Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого та прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи особу підозрюваного, який проживає в орендованій квартирі, окрім інкримінованого йому діяння притягується до кримінальної відповідальності за скоєння інших злочинів, в тому числі спрямованого проти власності, не зважаючи на це, ОСОБА_5 знову вчинив умисне кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, не працевлаштований, стороною захисту не доведено наявність утриманців, враховуючи тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наявність реальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому на позицію сторони захисту слідчий суддя вважає за необхідне наголосити, що Указом Президента України за №341/2020 від 18.05.2022р. строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб та відповідно доповнень до Кримінального Кодексу України, внесеними згідно із Законом України за №2117-ІХ від 3.03.2022р. дії ОСОБА_5 підпадають під кваліфікацію статті 189 ч.4 КК України в викладеній чинній редакції, тому дискусія щодо тотожності понять в період дії воєнного стану чи умовах воєнного стану, на думку слідчого судді, є недоречною.

Крім того, з урахуванням обставин вчинених кримінальних правопорушень слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого з погрозою застосування насильства.

Керуючись ст. ст.132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» без визначенням розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 29.07.2022 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 26.09.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1