Ухвала

іменем України

27 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 588/640/16-к

провадження № 51-3077ск22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_6,

суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 26 березня 2018 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 08 липня 2022 року стосовно засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Встановлені обставини

За вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 26 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі:

-за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.186 КК - на строк 4 роки;

-за ч. 2 ст. 309 КК - на строк 3 роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно призначено ОСОБА_1 за цим вироком покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Цивільний позов ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по 3 000 грн з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 08 липня 2022 року апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_3 та прокурора задоволено частково, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також захисника ОСОБА_9 залишено без задоволення. Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 26 березня 2018 року стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 змінено в частині вирішення цивільного позову, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_3 по 5 000 грн з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині вирок залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити судові рішення, застосувавши положення ст. 75 КК.

Мотиви Верховного Суду

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням закону, засуджений у касаційній скарзі не навів обґрунтування незаконності вказаних судових рішень, як він мав зробити відповідно до статей 412 та 413 КПК. Посилаючись на незаконність вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, засуджений не навів положень кримінального процесуального закону, порушених апеляційним судом, а також обгрунтування того, у чому конкретно полягають такі порушення із урахуванням вимог статей 370, 404 і 419 КПК та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК у їх взаємозв`язку. Також у касаційній скарзі не зазначено, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень, і чому їх слід відносити до підстав для зміни касаційним судом вказаних судових рішень.

Крім того, у касаційній скарзі засудженого не вказано, у дослідженні яких обставин, установлених під час кримінального провадження і досліджених судом першої інстанції не повністю або з порушеннями (у чому полягає неповнота і порушення), усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК відмовив суд апеляційної інстанції та яких конкретно доводів, наведених в апеляційній скарзі захисника, усупереч ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Також засуджений у касаційній скарзі не навів конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції щодо правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів в апеляційній скарзі з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права. Натомість він наголошує на однобічності судового розгляду та на невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, просить дати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дали районний і апеляційний суди, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є підставами для перегляду судового рішення касаційним судом.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Що стосується клопотання засудженого про зупинення виконання судових рішень, то відповідно до вимог ст.430 КПК України питання про зупинення виконання судових рішень вирішується після відкриття касаційного провадження.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 26 березня 2018 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 08 липня 2022 року стосовно засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків скарги в установлений строк, вона буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8