ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6491/22
провадження № 1-в/753/246/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2022 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_3 ,

представник в/ч ОСОБА_6 ,

засуджений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва 30 червня 2022 р. надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, 70 КК України до 1 року 4 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахується з 30.07.2021 року, тобто станом на момент подачі клопотання до суду, останній відбув 2/3 відбутого строку покарання.

Захисник в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні. Засуджений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Прокурор заперечувала у задоволені означеного клопотання, враховуючи розповсюдження наркоманії, а також того, що мета покарання, яка визначена ст. 50 КК України не буде досягнута.
Представник військової частини, зазначивши про те, що засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, не заперечував щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Таку ж позицію висловив командир групи.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши його матеріали, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З матеріалів клопотання вбачається, що відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, 70 КК України до 1 року 4 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Згідно листа командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 ОСОБА_4 прибув для відбування покарання до військової частини НОМЕР_1 30.07.2021 року.
Як видно з відповіді тимчасово виконуючого обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 2/3 відбутого строку покарання засудженого ОСОБА_4 сплили 16 червня 2022 року.
Відповідно до службової характеристики за час відбування покарання ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований військовослужбовець, будь-які стягнення у нього відсутні. З даних копії медичної характеристики вбачається, що 10.10.2014 р. ОСОБА_4 , рухаючись у складі колони поблизу Новотроїцького Волноваського району отримав вогнепальне поранення плеча та лівої брови й перебував на лікуванні до 12.11.2014 р.
Нормами статті 81 КК України визначені правові підстави умовно- дострокового звільнення від відбування покарання.
Так, ч. 1 даної статті, передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, тримання в дисциплінарному батальйоні або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Таким чином, зміст вказаних положень закону дає підстави вважати, що умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
До переліку питань, пов`язаних із покаранням, відносяться як питання призначення покарання, так і питання звільнення від його відбування.
Отже, вирішуючи питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суду слід враховувати не лише чи відбулось виправлення засудженої особи, але і те, чи поніс засуджений кару, яка є пропорційною вчиненому кримінальному правопорушенню, та чи матиме звільнення засудженого належний виховний вплив на інших осіб та чи запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Незважаючи на сумлінну поведінку і ставлення ОСОБА_4 до службових обов`язків, суд вважає, що в даний час його не може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання, оскільки засудженим з корисливим мотивом вчинено два тяжких злочини: пособництво у незаконному збуті психотропної речовини за попередньою змовою групою осіб, а також повторне незаконне придбання, зберігання і перевезення з метою збуту та збут психотропної речовини, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки реалізація психотропних речовин призводить криміналізації суспільства та на час розгляду клопотання засуджений не поніс кару, яка б була пропорційною вчиненим злочинам.
За таких обставин умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 в даний час не сприятиме виховному впливу покарання та не запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самим засудженим, так й іншими особами.

На підставі аналізу наведених обставин та вимог закону, враховуючи вищевикладене, суд вважає за неможливе звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування призначеного судом покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена через Дарницький районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1