Справа № 357/7487/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
учасника кримінального провадження:
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001741 від 26.07.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецька Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , працюючого в ТОВ «Альфа Віта» на посаді директора, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,-
У С Т А Н О В И В :

1.Стислий опис судового провадження та позиції учасників.

26 серпня 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001741 від 26.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим, суд з`ясовує, чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України.

З цією метою, у підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано думку учасників судового провадження щодо вказаних питань.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із тим, що визнає свою провину, відшкодував завдані збитки, примирився з потерпілою, розуміє суть обвинувачення та не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала подане клопотання обвинуваченого, зазначила, що примирилася з винним, претензій морального та матеріального характеру не має, просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити провадження у справі, подала письмову згоду.

Прокурор в підготовчому судовому засідання підтримав клопотання обвинуваченого щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки останній визнав свою провину, щиро розкаявся, примирився з потерпілою, шкоду відшкодував, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин.

2. Короткий виклад обвинувачення згідно обвинувального акту.

Так, 25.07.2022 близько 17 год. 10 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по автодорозі М-05 сполученням «Київ Одеса», в напрямку м. Київ, що на території Білоцерківського району, Київської області де на 84 км +300 м., порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 2.9(б) Правил дорожнього руху України, де вказано, «Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано, «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», тобто, водій ОСОБА_4 проявив неуважність та безпечність, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, керував транспортним засобом у стані стомлення, не вибрав безпечної швидкості та постійно не контролював рух транспортного засобу, в результаті чого допустив виїзд за межі проїзної частини дороги з подальшим наїздом на стовбур дерева та перекиданням керованого ним автомобілем.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження: багатолінійний перелом лівої лопатки, переломи 3-9 ребер зліва, наявність вільної рідини (100мл) в плевральній порожнині зліва; перелом крила кубової кістки справа, перелом верхньої та нижньої гілок лобкової кістки справа; переломи обох кісток правого передпліччя в нижній третині. Дані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного зрощення переломів необхідно тривалий строк - більше ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_4 порушень вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 2.9(б), 12.1, Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

3. Обґрунтування правової позиції суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, які не заперечували щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із примиренням з потерпілим, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Санкція частини 1 статті 286 КК України «Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами» передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За ч.3 ст.285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі в провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбаченні КК України.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не має судимостей, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії необережного нетяжкого злочину, завдана шкода відшкодована, потерпіла претензій не має, про що свідчить відповідна заява, з потерпілою обвинувачений повністю примирився, сам обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав, а також, потерпіла не заперечувала проти закриття кримінального провадження й звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження, зокрема, у випадку встановлення підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.

4. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при постановлені ухвали.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речовий доказ, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись статтями 12, 46, 286 КК України, статтями 284-288, 314, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001741 від 26.07.2022 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ: автомобіль марки «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно з постановою про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 26.07.2022 та розписки від 23.08.2022 переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 залишити власнику.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: Олег ГРЕБІНЬ