Справа №-613/606/22 Провадження №-1-кп/613/101/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000069 від 24 квітня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крисино Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, працюючого у ТОВ «СП Родіна» на посаді охоронця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 23 квітня 2022 близько 13 години 00 хвилин, знаходячись на вулиці, поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході сварки зі своїм сусідом ОСОБА_5 , знаходячись напроти нього, тримаючи ОСОБА_5 правою рукою за куртку, наніс останньому два удари кулаком лівої руки в обличчя, а саме в область правого ока та в область носу, чим спричинив ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово - медичного експерта № 12-14/56-БГ/22 від 26.04.2022 тілесні ушкодження у вигляді саден в області обличчя, які за ступенем тяжкості кваліфікуються, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив факт сварки, яка сталася 23 квітня цього року між ним та ОСОБА_5 , в ході якої він наніс останньому кулаком лівої руки декілька ударів. Пояснив, що події відбувалися на вул.Набережній с.Крисино неподалік від його будинку та підтвердив, що події відбувалися саме так, як вказано в обвинувальному акті.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до змісту якої просив судові засідання у справі проводити за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Уточнив, що наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі, стосовно міри покарання обвинуваченому повністю покладається на розсуд суду.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні і кваліфікує його дії за ст.125 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він в силу ст.89 КК України не судимий, пенсіонер, працює, регулярно отримує дохід, одружений, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудного, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з дня отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя