Справа № 201/2644/21
Провадження № 1-кп/201/576/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000186 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та кримінальних проступків передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та кримінальних проступків передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання строк дії якого завершується, а тому судом поставлено питання доцільності продовження дії найсуворішого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор просив про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 так як наявні ризики визначені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки останній вчинив тяжкий злочин та усвідомлює, що може понести покарання у вигляді позбавлення волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні неодиничного злочину, а також впливати на свідків та потерпілого.

Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризик переховування не підтверджений, так як обвинувачений має місце проживання і міцні соціальні зв`язки. Щодо доказів, то вони недопустимі, так як слідчі проводили усі слідчі дії без повноважень, що свідчить про необґрунтованість обвинувачення. Щодо ризику вчинення нового злочину, то він не підтверджений так як обвинувачений не засуджений на сьогоднішній день, а свідки і потерпілі не скаржились про тиск на них, а тому ризик впливу не доведено.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику вчинення обвинуваченим повторного злочину, оскільки останній обвинувачується у вчиненні неодиничного злочину не лише у цьому кримінальному проваджені, а і в ще одному, яке находиться на розгляду суду. Цей ризик також підтверджується тим, що обвинувачений раніше судимий і обвинувачується у вчиненні нового злочину маючи непогашену судимість.

Також не є необґрунтованими посилання прокурора на наявність ризику уникнення обвинуваченим суду, так як останній розуміє тяжкість можливого покарання, що може спонукати його до уникнення відповідальності, шляхом втечі.

Наявність інших ризиків прокурором не доведено, так як навіть з самих доводів прокурора не вбачається, що наявність хоча б натяк на те, що обвинувачений намагався впливати на потерпілого чи свідків і на можливість впливу на них взагалі.

Таким чином суд встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, те що він не працював до затримання, судимий і обвинувачується у вчиненні трьох злочинів маючи непогашену судимість, обставини злочинів описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що обвинувачений в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства та з урахуванням вищеописаних обставин, а також введенням на території України воєнного стану, що посилює вказані ризики, застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатнім.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачений підлягає звільненню з-під варти, у розмірі 148 860 гривень, який буде достатнім для забезпечення встановлених судом ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 02 вересня 2022 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 148 860 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з м. Дніпра без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня оголошення ухвали, а обвинуваченими, які тримаються під вартою протягом п`яти діб з дня отримання копії ухвали, шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1