16.07.2022
Справа № 331/1920/22
Провадження № 1-кс/331/612/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинвівка, українця, громадянина України, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 07.10.2013 Магдалиновським р/с Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 8 роікв позбавлення волі. Звільнився 27.09.2018 умовно-достроково. Невідбутий термін 1 рік 10 місяців 5 днів,
за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під № 0000869 від 17.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в клопотанні вказує на те, що 16.10.2021 приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись по пр. Соборному, буд. 89, м. Запоріжжя, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з метою особистого збагачення під вигаданим приводом придбання мобільного телефону підійшов до потерпілого ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 під приводом придбання мобільного телефону, що був лише способом отримання доступу до майна, отримав від потерпілого ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон «iPhone» имей НОМЕР_1 , на що потерпілий погодився та передав зазначений мобільний телефон ОСОБА_6 .
Далі, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, скориставшись неуважність потерпілого передав зазначений мобільний телефон невстановленій особі, яка сховала його у кишені штанів, та утримуючи при собі залишила місце скоєння злочину. Далі потерпілий усвідомлюючи факт відсутності свого мобільного телефону почав вимагати його повернення від ОСОБА_6 який відштовхнув ОСОБА_7 від себе та кулаком правою руки наніс удар в голову потерпілому ОСОБА_7 після чого зник з місця скоєння злочину.
Таким чином ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого заволодів майном ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном «iPhone» имей НОМЕР_1 вартістю 3000 гривен, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду зазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
Так, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачено п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив нетяжкий злочини за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а саме усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що також свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків, що дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може без перешкод залишити місце мешкання та Україну в цілому.
Посилаючись на вищенаведені обставини, слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, та просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Звернув увагу суду на те, що на утриманні ОСОБА_6 знаходиться двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав захисника та просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, якими воно обґрунтовано, заперечення сторони захисту, слідчий суддя встановив наступне.
СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке, внесено до ЄРДР під № 0000869 від 17.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України .
18.02.2022 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину.
Також, слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжких злочинів, які характеризуються корисливим мотивом, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, та дані про особу підозрюваного, який раніше судимий за скоєння замаху на вбивство, не працевлаштований, не має а ні постійного джерела доходу, а ні постійного місця проживання, соціальні зв`язки відсутні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Враховуючи все вищевикладене, перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, а саме можливість переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, об`єктивно існують.
Враховуючи існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності ОСОБА_6 , до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, поведінку ОСОБА_6 , яка свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а також ту обставину, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Під час розгляду клопотання, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме: або домашнього арешту, або особистого зобов`язання про які заявляв захисник підозрюваного, однак, на переконання слідчого судді, такі запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також можуть мати негативні наслідки для кримінального провадження.
З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, а також виходячи із встановлених обставин, зокрема обставин вчинених кримінальних правопорушень, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави підозрюваному в межах розміру, який передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі грн., оскільки на переконання слідчого судді саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання підозрюваним його обов`язків.
Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, а саме до 13.09.2022 року включно.
З огляду на викладені вище обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, а саме до 13.09.2022 року включно, який обчислюється з часу його затримання з 15.07.2022 р.
Встановити заставу 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 182 000 (сто вісімдесят дві тисячі) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_6 .
У разі внесення застави і звільнення підозрюваної з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після її внесення та перевірки відповідного документа - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 13.09.2022 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1