Провадження №1-кп/127/974/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2020 р. за № 0001553 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вважає, що обвинувачений може ухилятися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий. На даний час ризики не зменшилися. Просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам. Просила відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Просили в задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Крім того, захисники обвинуваченого - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , позицію яких підтримав обвинувачений, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, оскільки оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою. Наміру впливати на свідків та потерпілих обвинувачений немає, ухилятися від суду не буде, має родину та постійне місце проживання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).
В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2020 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 18.10.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2020 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 37 днів до 21.11.2020 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2020 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 20.11.2020 року до 18.01.2021 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2021 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 13.01.2021 року до 13.03.2021 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2021 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 11.03.2021 року до 09.05.2021 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 28.04.2021 року до 26.06.2021 року включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2021 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 22.06.2021 року до 20.08.2021 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2021 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 03.08.2021 року до 01.10.2021 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2021 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 30.09.2021 року до 28.11.2021 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2021 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 26.11.2021 року до 24.01.2022 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 21.01.2022 року до 21.03.2022 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 17.03.2022 року до 15.05.2022 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 06.05.2022 року до 04.07.2022 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2022 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 22.06.2022 року до 20.08.2022 включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений. Обвинувачений зареєстрований у житлі своєї матері, однак за місцем реєстрації тривалий час не проживав, оскільки проживав в орендованому житлі. Будь-яких інших доказів, того, що обвинувачений має постійне місце проживання, до суду не надано.

Отже, суд дійшов висновку, що соціальні зв`язки обвинуваченого не можна визнати стійкими.
Також суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого не всі докази досліджені. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.
Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.
А тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

При цьому, позицію сторони захисту про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не можливо визнати такою, що ставить під сумнів вище викладені висновки суду.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про особу обвинуваченого, а також ризики, передбачені статтею 177 КПК України, суд вважає, що зазначені ризики на час судового розгляду зменшилися, а тому достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків буде застава у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Суд вважає, що такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 194, 291, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

В задоволенні клопотань захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 28.07.2022 року до 25.09.2022 року включно.

Одночасно визначити розмір застави в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 62 025 (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя