Справа № 740/4307/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/323/22
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2022 року, якою відмовлено у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання призначеного вироком,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 серпня 2021 року.

Рішення суду мотивоване тим, що з урахуванням наданих засудженим пояснень суд не вважає допущену ним неявку на реєстрацію, зокрема, 25 жовтня та 13 грудня 2021 року, злісним ухиленням від виконання покладених на нього судом обов`язків та небажанням стати на шлях виправлення, яке передбачає таку поведінку засудженого, яка свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та явне небажання вести законослухняний спосіб життя. Характер допущеного ним порушення обов`язку щодо явки на реєстрацію, відсутність документів, які б підтверджували поважність причин неявки, а також обов`язку щодо працевлаштування, а саме, що він не став на облік центру зайнятості, не працевлаштувався у встановленому законом порядку, не свідчать про його небажання виправитися.

Крім того, суд встановив, що у справі відсутні відомості, які б беззаперечно свідчили про те, що ОСОБА_7 не бажає ставати на шлях виправлення, а наведені в клопотанні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та його направлення до місць позбавлення волі.

Прокурор Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_8 звертаючись з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 серпня 2021 року задовольнити.

Апелянт стверджує, що засуджений був ознайомлений 24.09.2021 року з порядком та умовами відбування іспитового строку, його також попереджено про те, що у разі допущення порушень на нього буде накладено адміністративне стягнення або матеріали будуть направлені до суду для скасування звільнення від покарання.

А відтак, підкреслює прокурор, чітко розуміючи необхідність виконання покладених судом обов`язків щодо з`явлення на реєстрацію, ОСОБА_7 їх не виконав, на облік до центру зайнятості для працевлаштування не став, самостійно не працевлаштувався, за що, у кожному випадку окремо, було винесено письмове попередження, та згідно положень КВК України, органом пробації невідкладно направлено матеріали з відповідним клопотанням до суду.

Крім того, звертає увагу, автор скарги, клопотання містить і інші обставини, що характеризують поведінку засудженого, а саме відомості про накладення адміністративних стягнень за вчинення правопорушень, за які органом пробації засудженому попередження не виносились, а тому і як підстави для скасування звільнення від покарання не зазначалися.

На думку прокурора, вказане суперечить мотивам відмови суду у задоволенні клопотання, саме в частині відсутності відповідних копій рішень. Також переконаний, що надані в засідання пояснення засудженого є непереконливими та лише свідчить про відсутність бажання неухильно виконувати покладені обов`язки, що залишилось поза увагою суду. За цих обставин висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що і є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, позицію засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти вимог апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Із положень ч. 3 ст. 166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 серпня 2021 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі; на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

24.09.2021 вирок надійшов на виконання до Ніжинського міськрайонного відділу ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

12.10.2021 ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку.

25.10.2021, 08.11.2021, 22.11.2021, 13.12.2021 року ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію. З 27.10.2021 року по 26.11.2021 ОСОБА_7 відбував покарання у вигляді арешту строком 1 місяць згідно з вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.09.2021 р. До відділу пробації він прибув лише 28.12.2021 р. У письмовому поясненні повідомив, що не з`явився на реєстрацію 25.10.2021 та 13.12.2021 без поважних на те причин, а щодо працевлаштування повідомив, що в центрі зайнятості отримав консультацію та більше не з`являвся. У повідомленні Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості зазначається, що 18.10.2021 року ОСОБА_7 звернувся до центру зайнятості, отримав консультацію з питань працевлаштування та на обліку не перебуває.

Оскільки ОСОБА_7 не надав документального підтвердження поважності своєї неявки на реєстрацію та не став на облік державного центру зайнятості, не працевлаштувався, то 28.10.2021 року йому було винесено письмове попередження та видано направлення до центру зайнятості.

Згідно з повідомленням з Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 20.01.22 ОСОБА_7 з 28.12.2021 до центру не звертався та на обліку не перебуває. Про це зазначив сам ОСОБА_7 у поясненнях від 24.01.2022 та повідомив, що із села погано їздить транспорт, також зазначив, що хворів, але не звертався до лікаря.

Відмовляючи у задоволенні подання про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, місцевий суд, користуючись наданими йому дискреційними повноваженнями, ретельно проаналізував докази та мотивував своє рішення тим, що встановлені судом обставини не свідчать про небажання засудженого виправитися, а наведені в клопотанні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та його направлення до місць позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виважено дійшов висновку про те, що обґрунтованих підстав для задоволення подання органу пробації відносно засудженого ОСОБА_7 немає.

Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги факт відсутності переконливих доказів того, що ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від покладених на нього обов`язків, зокрема ухиляється від періодичної явки до органу пробації на реєстрацію.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги наявні в матеріалах справи відомості про особу засудженого ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, народився та проживає ввесь час за однією адресою, має трьох неповнолітніх дітей, двох з яких виховує в родині своїх батьків.

Також на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дав належну оцінку наведеним засудженим ОСОБА_7 причинам, які перешкодили виконанню покладених на нього обов`язків, та іншим обставинам, які, як запевняє прокурор, негативно характеризують особу, хоча і не слугували підставами для врахування при зверненні органу пробації з відповідним клопотанням до суду (притягнення до адміністративної відповідальності), а тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії засудженого самі по собі не свідчать про умисне невиконання покладених на нього обов`язків та про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Із цих підстав, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_7 не бажає ставати на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні доводи самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів також враховує і те, що під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на конкретні обставини, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не клопотав про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують обґрунтованість доводів подання та апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом, не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 серпня 2021 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4