ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/749/22 Справа № 182/1858/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000483 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю:
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9 підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 липня 2022 року, без визначення розміру застави.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами у їх сукупності.
Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому слідчим суддею зазначено, що ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 має можливість впливати на свідків та потерпілого існує, оскільки підозрюваний особисто знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні та деякі з них є його родичами, що вказує на те, що останній може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів.
В той же час, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ризику переховування, на який посилався слідчий у своєму клопотанні.
При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наслідки кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, суспільне ставлення до даного виду злочинів, дані про особу підозрюваного, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, веде антисоціальний спосіб життя.
За таких обставин, слідчий суддя вважав, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки підозра ОСОБА_7 є повністю необґрунтованою.
Так, зазначає, що слідчим суддею були прийняті до уваги одні докази, які є сумнівними та нелогічними і безпідставно не прийнято докази, які спростовують наявність в його діях склад кримінального правопорушення. Зазначає, що дійсно між ОСОБА_7 та потерпілим мала місце сварка, в ході якої підозрюваний, з метою заспокоїти потерпілого наніс йому декілька ударів кулаками, від яких потерпілий відійшов на загальний балкон та вирішив перелізти через загородження та стрибнути з балкона на землю, в результаті чого отримав ушкодження руки, про що повідомив ОСОБА_7 , який спустився до нього та вони разом очікували на приїзд швидкої, що повністю спростовує висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри саме на вбивство потерпілого.
Крім того, зазначає, що слідчим суддею було прийнято покази потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , однак не прийнято до уваги покази підозрюваного, свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є більш логічними, послідовними та узгодженими між собою та які спростовують покази потерпілого, що підозрюваний виказував наміри скинути його з балкону.
Також зазначає, що слідчим суддею безпідставно надано виключно негативну характеристику підозрюваного, яка не ґрунтується на матеріалах справи та не підтверджується жодним доказом, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має цивільну дружину та малолітню дитину, з якими спільно проживає, постійне місце мешкання та реєстрації, де характеризується виключно позитивно, мати та брата, які проживають з ним в одному будинку та не наведено достатніх підстав, за яких слідчий суддя дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування триманням під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України за ознаками закінченого замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується, зокрема електронними рапортами на гарячу лінію 102, відповідно до якого ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повідомили про те, що невідомий чоловік б`є потерпілого та зіштовхнув його з другого поверху; протоколом огляду від 09.05.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 під час якого було виявлено та вилучено речові докази, в тому числі й речовину бурого кольору; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10.05.2022 року, який повідомив про обставини подій, які мали місце 09.05.2022 року та зазначив, що ОСОБА_7 зіштовхнув його з загального балкону, який розташований на другому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , від чого він отримав тілесні ушкодження; протоколом допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , які надали покази, аналогічні потерпілому, а також іншими процесуальними документами у їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Крім того, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Таким чином, доводи сторони захисту про недоведеність обґрунтованості підозри та про непричетність ОСОБА_7 до інкримінованого злочину є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження, а доводи та пояснення, наведені стороною захисту в судовому засіданні, не спростовують висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри.
Санкція ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.
Під час апеляційного провадження встановлено, що твердження прокурора та висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а встановлений слідчим суддею ризик у вигляді незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні об`єктивно існує і для запобігання його настання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про ризик впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки зазначені особи відомі підозрюваного, деякі з них є його родичами та сусідами, а тому ОСОБА_7 може здійснювати на них незаконний вплив з метою зміни їх показів. Більше того, колегія суддів враховує й положення ч. 4 ст. 95 КПК України щодо отримання показів свідка та потерпілого безпосередньо судом, а тому, на даному етапі кримінального провадження такий ризик існує.
Під час перевірки доводів апеляційної скарги захисника, апеляційний суд дійшов висновку про їх часткову обґрунтованість та в супереч зазначеному в ухвалі слідчого судді, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має цивільну дружину та спільну малолітню дитину, має постійне місце мешкання та реєстрації. При цьому, апеляційний суд не може взяти до уваги клопотання, яке надійшло на адресу суду, нібито від потерпілого ОСОБА_11 , оскільки останній до апеляційного суду не прибув та не підтвердив факти, викладені у цьому клопотанні, щодо його примирення з підозрюваним та часткове ним відшкодування завданої шкоди.
В той же час, зазначені обставини не спростовують правильності висновків слідчого судді проте, що інший, більш м`який запобіжний захід, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти встановленому ризику, передбаченому ст. 177 КПК України.
Крім того, суд апеляційної інстанції при оцінці законності судового рішення в цілому, враховує підвищену суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій спрямованих на заподіяння смерті інші людині.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4