Справа № 346/4381/22
Провадження № 1-кс/346/691/22
УХВАЛА
про арешт майна
27 жовтня 2022 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні винесене старшим дізнавачем СД Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000253 від 25.10.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
25.10.2022 старший дізнавач СД Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна в рамках кримінального № 0000253 від 25.10.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Клопотання погоджено з прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні сектору дізнання перебуває вказане кримінальне провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.10.2022 до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області поступив рапорт поліцейського СРПП Коломийського РВП ОСОБА_5 про те, що під час патрулювання перебуваючи в добовому наряді спільно з поліцейським СРПП Коломийського РВП ОСОБА_6 24.10.2022 близько 18.20 годин м.Коломия по вул..Атаманюка було зупинено автомобіль марки «Нісан» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , який порушив правила дорожнього руху. Згідно ст..34 «Про Національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку, в ході якої ОСОБА_7 видав два поліетиленові пакети із невідомою рослинною речовиною зеленого кольору зовні схожу на «Канабіс».

24.10.2022 слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 проведено огляд місця події за адресою м.Коломия, вул..Анаманюка, в ході якого виявлено та вилучено два поліетиленових пакети із невідомою рослинною речовиною зеленого кольору зовні схожу на наркотичну речовину «Канабіс» та мобільний телефон марки «Айфон 12», який належить ОСОБА_7 .

Враховуючи вищенаведене дізнавач просить накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно, а саме: два поліетиленових пакети із вмістом речовини зеленого кольору зовні схожою на наркотичну речовину «Канабіс» та мобільний телефон марки «Айфон 12», який належить ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні прокурор, слідчий не з`явилися, надали заяви, в яких просили судовий розгляд проводити за їх відсутності, клопотання просили задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_9 не з`явилися, адвокат ОСОБА_9 надав письмові заперечення проти задоволення клопотання дізнавача та заяву, в якій просив судовий розгляд клопотання про арешт майна проводити за його та ОСОБА_7 відсутності. В своїх запереченнях адвокат зазначив, що ОСОБА_7 не є ані підозрюваним, ані обвинуваченим в кримінальному провадженні в рамках якого подано клопотання, він як власник майна мобільного телефону «Айфон 12» має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання. А відповідно до вимог ч.2 ст.64-2 КПК України із клопотанням про арешт майна, щодо майна третьої особи звертається до суду прокурор. Тому просить відмовити в задоволені клопотання дізнавача про арешт майна в частині накладення арешту на мобільний телефон з підстав звернення з клопотанням неправомочною особою.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається за участю слідчого, прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів фіксації не відбувалося, через неприбуття в судове засідання всіх учасників.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також долучені додаткові матеріали слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що сектором дізнання Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000253 від 25.10.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі матеріалів правоохоронних органів, а саме рапорту поліцейського СРПП Коломийського РВП ОСОБА_5 , за обставин, викладених в клопотанні дізнавача та описовій частині ухвали.

З протоколу огляду місця події від 24.10.2022 вбачається, що слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 проведено огляд місця події за участю користувача ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 в ході якого виявлено автомобіль «Нісан» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Поряд з автомобілем перебуває гр.. ОСОБА_7 , який пояснив, що він керував даним автомобілем, був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього невідому йому речовину, яку він знайшов. Слідчим виявлено на капоті автомобіля поліетиленовий пакет в середині якого пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору в сушеному стані зовні схожу на наркотичну речовину «канабіс», які поміщено до спец-пакету WAR 1601742. ОСОБА_7 запропоновано видати речі які при ньому знаходяться, після чого він поклав на капот в`язку ключів, грошові кошти та мобільний телефон «Айфон 12», який поміщено до паперового пакету. В ході огляду місця події вилучено два поліетиленових пакети із невідомою рослинною речовиною зеленого кольору зовні схожу на наркотичну речовину «Канабіс» та мобільний телефон марки «Айфон 12», який належить ОСОБА_7 .

Постановою старшого дізнавача від 25.10.2022 вилучені під час огляду місця події речі, а саме два пакети із вмістом речовини зеленого кольору зовні схожою на наркотичну «канабіс» та мобільний телефон марки «Айфон12», який належить ОСОБА_7 визнано речовими доказами та долучені до кримінального провадження № 0000253.

Слідчий суддя, приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що на даний час є підстави вважати, що вчинено кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст..309 КК України. Вилучені під час огляду місця події речі, а саме два пакети із вмістом речовини зеленого кольору зовні схожою на наркотичну «канабіс», є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КПК України, а саме виступають предметом злочину, в подальшому можуть бути використані як доказ причетності до вчиненого кримінального правопорушення, як доказ для підтвердження обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України.

Отже, слідчий суддя погоджується з твердженням дізнавача про те, що щодо вказаного майна існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи якості та властивості вилученого майна, існують підстави вважати, що воно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено, а тому застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт такого майна є виправданим.

За змістом ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя, вважає, що для досягнення мети арешту майна, а саме збереження речових доказів, та запобіганню ризикам приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, достатнім і співмірним способом обтяження буде заборона відчуження, розпорядження та використання майна, на яке накладається арешт.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на вилучений під час огляду місця події мобільний телефон марки «Айфон 12», що належить ОСОБА_7 виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.131, 132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В своєму клопотанні дізнавач вказує мету накладення арешту на мобільний телефон «Айфон 12» - збереження речових доказів, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Разом з цим, з клопотання дізнавача та доданих до нього матеріалів кримінального провадження неможливо встановити яким саме критеріям, зазначеним у ст..98 КПК України відповідає вилучене майно, а саме мобільний телефон «Айфон 12», чи можливо використати це майно як доказ у кримінальному провадженні, що розслідується за фактом зберігання наркотичних речовин. Постанова дізнавача про визнання вказаного мобільного телефону речовим доказом в даному кримінальному провадженні також не містить обґрунтування такого рішення дізнавача.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволені клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст..170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1,2, 5 та 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішені питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правову підставу для арешту та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодекса, а саме з метою збереження речових доказів), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволені або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині арешту мобільного телефону марки «Айфон 12», власником якого є ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, оскільки дізнавач не довів необхідність такого арешту, а саме майно підлягає негайному поверненню власнику.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.40-1 КПК України, дізнавач при здійснені дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Відповідно до пункту 4 частини 2 цієї статті дізнавач уповноважений звертатися за погодженням з прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що дізнавач просить накласти арешт на мобільний телефон «Айфон 12» з метою збереження речових доказів, який був вилучений у ОСОБА_7 під час огляду місця події.

В клопотанні не визначено процесуальний статус ОСОБА_7 , як особи, на майно якої дізнавач просить накласти арешт.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні № 0000253 підозра жодній особі не повідомлена.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані, майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Керуючись ст. ст. 64-2, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
клопотання старшого дізнавача СД Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000253 від 25.10.2022р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України про арешт майна задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів накласти арешт у виді заборони відчуження, розпорядження та користування на два поліетиленові пакети із вмістом речовини зеленого кольору зовні схожою на наркотичну речовину «Канабіс», які були вилучені 24.10.2022 року під час огляду місця події.

В решті клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1