У Х В А Л А

Справа №522/5432/22
Провадження № 1-кп/522/1397/22
01 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000059 від 21.04.2022 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хрустальний (колишнє м. Красний Луч) Луганської області, неодруженого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою суду від 07.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.09.2022.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не змінились та не відпали. При цьому прокурор зазначив, що згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_4 не може бути застосований інший запобіжний захід крім тримання під вартою.
Захисник заперечував проти клопотання прокурора, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 з посиланням на докази, перелік яких зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування, обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, у тому числі особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна чи без такої. На даний час розгляд кримінального провадження ще триває.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 хоча раніше і не судимий, проте офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність прокурором існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винуватим.
Разом з цим, доводів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеному ризику, прокурором не надано.
В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Встановлено, що Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року продовжено строком на 90 діб. Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року зазначений Указ затверджено.
За даних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії єдиного можливого обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах визначених ст. 197 КПК України, тобто до шістдесяти днів.
Одночасно, керуючись ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_4 раніше обраний альтернативний запобіжний захід у виді застави, визначеної у межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що буде здатна забезпечити виконання обвинуваченими його процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 (шістдесяти днів), тобто строк дії ухвали до 30 жовтня 2022 року.
Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу, в якості альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України у 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії запобіжного заходу у виді застави.
Покласти на обвинуваченого строком на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та /або роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1