В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 02.12.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001685 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, Закарпатської області, громадянин України, одружений, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що 02 грудня 2021 року, приблизно о 04 год. 50 хв., діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на вчинення крадіжки телекомунікаційних кабелів, на автомобілі «Renault» моделі «Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , приїхали у АДРЕСА_2 до телекомунікаційного колодязя, в середині якого протягнутий магістральний кабель, який належить ВП «Ужгородська дистанція сигналізації і зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця», де діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, із метою особистої наживи і збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, демонтували металевий люк та проникли до телекомунікаційного колодязя, звідки ОСОБА_4 та зазначена невстановлена особа, за допомогою кусачок по металу, зробили кінцевий зріз магістрального кабелю МКПАШ 7х4 перегону ст. Ужгород-Доманинці, який належить Виробничому підрозділу «Ужгородська дистанція сигналізації і зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», і який призначений для забезпечення зв`язку по організації безпеки руху залізниці, тим самим пошкодили його, привівши у непридатний для експлуатації стан, що в свою чергу призвело до порушення нормальної роботи залізничного транспорту та до загрози життю людей, після чого прикріпили кінець кабелю до зчіпного пристрою вказаного автомобіля, та ОСОБА_4 , шляхом буксирування, таємно викрав зазначений кабель довжиною 48 метрів вартістю 10789,44 грн., витягнувши його з колодязя.

Однак з причин, що не залежали від їх волі, ОСОБА_4 та невстановлена особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, не довели до кінця свій злочинний умисел на заволодіння вказаним майном, оскільки ОСОБА_4 на місці події був затриманий працівниками патрульної поліції УПП ГУНП в Закарпатській області разом із викраденим майном.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням до іншого сховища, а також за ч.1 ст. 277 КК України, а саме умисне пошкодження засобів зв`язку, якщо це порушило нормальну роботу транспорту та створило небезпеку для життя людей.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.04.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.277 КК України визнав, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, він розуміє права, визначені п. п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Одне з кримінальних правопорушень є тяжким злочином, а інше нетяжким злочином.
Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучено заяву представника потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої, він надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 .

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та за ч.1 ст.277 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення меншу суворого покарання більш суворим, сторони дійшли згоди призначити остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Сторонами узгоджено застосування до обвинуваченого звільнення від покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням на нього обов?язків відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням до іншого сховища, а також за ч.1 ст. 277 КК України, а саме умисне пошкодження засобів зв`язку, якщо це порушило нормальну роботу транспорту та створило небезпеку для життя людей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 квітня 2022 року між між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001685 від 02.12.2021 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

- за ч.1 ст.277 КК України - у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України покласти нагляд за засудженим ОСОБА_4 на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:

-кусачки, ліхтарик чорного кольору без маркування, які зберігаються у кімнаті речового зберігання Ужгородського РУП конфіскувати в дохід держави.
-відрізок кабелю, який зберігається у кімнаті речового зберігання Ужгородського РУП повернути власнику, а саме Акціонерному товариству «Укрзалізниця» (м. Київ, вул. Єжи Гедройца, буд. 5).
-автомобільний трос жовтого кольору повернути власнику, а саме ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ).
-автомобіль «Renault» моделі «Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_7 залишити власнику, а саме ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1