Справа № 541/2042/22
№ провадження 1-кп/541/211/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000518 від 03.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Довгалівка, Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

в с т а н о в и в:

Указом Президента України, № 44/2017 від 24.02.2017, військовослужбовця строкової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено в запас.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 89С/І від 04.05.2017, солдата запасу ОСОБА_4 зараховано до оперативного резерву першої черги вищевказаної військової частини.

24.02.2022 на підставі рішення Президента Російської Федерації збройними формуваннями Російської Федерації була розпочата військова агресія проти України. До вказаних дій приєдналися також незаконні збройні та воєнізовані формування, створені на тимчасово окупованій території Луганської та Донецької областей.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголошено проведення загальної мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку резервістів ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за загальною мобілізацією, прибув 01 квітня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до військової служби.

01 квітня 2022 року, о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 отримав бойову повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , на 03.04.2022, для подальшого направлення до військової частини, але у встановлений термін не прибув, про що заступником начальника центру начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 був складений рапорт, який в подальшому затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .

Тобто, ОСОБА_4 , будучи заздалегідь попередженим про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , не прибув.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразились в ухиленні відпризову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

30 серпня 2022 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали які надійшли з угодою про визнання винуватості , приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до нетяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 336 КК України.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.
Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.
Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.
При цьому суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.08.2022 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 за ст.336 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.08.2022 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

СуддяОСОБА_1