1Справа № 335/5058/22 1-кп/335/671/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 22.07.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленче, Дунаєвецького району, Хмельницької області, громадянина України, водія 1 автомобільного відділення підвозу боєприпасів 2 автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону логістики ВЧ НОМЕР_1 , молодшого сержанта, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 Кримінального кодексу України,

з угодою про визнання винуватості від 11.08.2022 року,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив злочин за таких обставин.

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією на посаді водія 1 автомобільного відділення підвозу боєприпасів 2 автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону логістики ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи прямий умисел, що виник раптово, усвідомлюючи протиправний та позастатутний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 08.07.2022 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись у м. Вільнянськ Запорізької області, заподіяв побої капітану ОСОБА_6 , який є його прямим начальником за посадою та званням, у зв`язку із виконанням останнім обов`язків з військової служби, щодо підтримання військової дисципліни, шляхом нанесення йому одного удару стопою правої ноги в ділянку колінного суглобу лівої ноги ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, а саме заподіяння побоїв начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

11.08.2022 року між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 405 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у вигляді штрафу розміром 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян із застосуванням ст. 69 КК України більш м`якого ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 405 КК України.

Потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення даної угоди відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, його підзахисний повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерплий у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до наявної в матеріалах кримінального провадження заяви просив провести розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Заслухавши учасників процесу, які з`явились у підготовче судове засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 405 КК України, а саме заподіяння побоїв начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , який раніше не засуджений, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, бажає продовжити військову службу та здійснювати захист Батьківщини в умовах воєнного стану, є учасником бойових дій.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторонами угоди узгоджена міра покарання у виді у вигляді штрафу розміром 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян із застосуванням ст. 69 КК України більш м`якого ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 405 КК України, із врахуванням наявності низки обставин, які пом`якшують покарання, а саме того, що ОСОБА_4 не засуджений, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є учасником у відсічі збройної агресії Російської Федерації на території України.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, а також враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання з урахуванням ст. 53 КК України, призначивши йому замість позбавлення волі покарання у вигляді штрафу, як про це просять сторони угоди.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду на укладення даної угоди та її затвердження судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для обрання іншого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не встановлено, клопотань про застосування такого запобіжного заходу прокурором не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.08.2022 року, укладену між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000113 від 22.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 405 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1