Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження №№ 0000140, 0000575, 0000793 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт Іванків Київської області, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , судимого:

1) вироком Іванківського районного суду Київської області

від 26.09.2000 за ч.2 ст.2296 КК України 1960 року

на 2 роки позбавлення волі;

2) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.01.2002

за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

3) вироком Іванківського районного суду Київської області

від 24.05.2006 за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України

на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого

від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

4) вироком Іванківського районного суду Київської області

від 26.10.2006 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України на підставі

ст.71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі;

5) вироком Іванківського районного суду Київської області

від 12.11.2012 за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

6) вироком Іванківського районного суду Київської області

від 28.10.2015 за ч.2 ст.309 КК України на 4 роки позбавлення волі,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

7) вироком Іванківського районного суду Київської області

від 07.07.2016 за ч.1 ст.185 КК України на підставі

ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

8) вироком Іванківського районного суду Київської області

від 21.09.2016 за ч.2 ст.185 КК України на підставі

ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

9) вироком Іванківського районного суду Київської області

від 25.06.2021 за ч.1 ст.185 КК України на 6 місяців арешту,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 cт.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Іванківського районного суду Київської області від 14 грудня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 14.12.2021 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України 1 рік обмеження волі;

- за ч.2 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021, більш суворим ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021 і за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Суд ухвалив, що строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно обчислювати з моменту ухвалення вироку, зарахувавши відбуту частину покарання за попереднім вироком, тобто з 18.08.2021.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_6 покарання: за ч.1 ст.185 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021, більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Крім того, визначити ОСОБА_6 покарання: за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021 і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Строк відбування покарання просить обчислювати з часу ухвалення вироку, тобто з 14.12.2021.

Прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_6 і правильність кваліфікації його дій, однак вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

При цьому посилається на положення ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, якими визначено правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003, висновок про застосування норм права у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.06.2018 (справа № 511/37/16-к), згідно з якими коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70 КК України, так і ст.71 КК України: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.
Однак, на переконання прокурора, суд не врахував висновок про застосування норм права в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08.02.2021 (справа № 390/235/19), згідно з яким, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч.1 ст.32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні правила ч.4 ст.70 КК України не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Така позиція узгоджується з п.20 вказаної раніше Постанови Пленуму Верховного Суду України, в якому вказано, що передбачені ст.70 КК України правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

ОСОБА_6 судимий вироком Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021 за ч.1 ст.185 КК України на 6 місяців арешту. Отже, суд першої інстанції мав би призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України (за епізодом від 01.12.2020-15.12.2020), за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом від 07.06.2021), застосувати положення ч.1 ст.70 КК України та призначити покарання за сукупністю цих кримінальних правопорушень, а також положення ч.4 ст.70 КК України та призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених до ухвалення вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021. Потім суду необхідно було призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України (щодо всіх епізодів злочинної діяльності), за ч.2 ст.186 КК України (за епізодом від 20.07.2021), застосувати положення ч.1 ст.70 КК України та призначити покарання за сукупністю цих кримінальних правопорушень і вже після цього призначити покарання за сукупністю вироків. Однак суд, застосувавши положення ч.4 ст.70 КК України до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Крім того, згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Станом на час ухвалення оскарженого вироку невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021, складала 2 місяці 4 дні позбавлення волі, а тому, як вказує прокурор, суд правильно приєднав 1 місяць, тобто частину невідбутого покарання, призначаючи покарання за сукупністю вироків. Але строк відбування покарання у даному випадку належить обчислювати з моменту звернення нового вироку до виконання з 14.12.2021, а не з 18.08.2021, як ухвалив суд, з чого прокурор робить висновок, що суд неправильно застосував положення ч.4 ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_6 станом на час ухвалення вироку належить відбути вже не 5 років 1 місяць позбавлення волі, а 4 роки 9 місяців 4 дні позбавлення волі, тобто менший строк, ніж призначений новим вироком та ніж невідбута частина покарання.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, просив виключити з вироку призначене ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України покарання за злочини, вчинені до ухвалення вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021, і вважати його засудженим на підставі ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених до ухвалення цього вироку та за які він засуджений цим вироком, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; доводи обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

Вироком доведено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення проти власності за таких обставин.

В період з 1 по 15 грудня 2020 року, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлений, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , вирішив таємно викрасти радіатори опалення з цього будинку, в якому він проживав і який належить його сестрі ОСОБА_8 . Реалізуючи злочинний умисел, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 відламав від системи опалення чавунний радіатор на 7 секцій вартістю 101 грн. 20 коп. за 1 секцію, загальною вартістю 708 грн. 40 коп., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_6 з приміщення цього ж будинку повторно таємно викрав майно, належне ОСОБА_8 , а саме:
- в період з 15 по 30 грудня 2020 року чавунний радіатор на 7 секцій вартістю 101 грн. 20 коп. за 1 секцію, загальною вартістю 708 грн. 40 коп.;

- в період з 1 по 15 січня 2021 року чавунний радіатор на 8 секцій вартістю 101 грн. 20 коп. за 1 секцію, загальною вартістю 809 грн. 60 коп.;

- в період з 15 по 31 січня 2021 року чавунний радіатор на 7 секцій вартістю 101 грн. 20 коп. за 1 секцію, загальною вартістю 708 грн. 40 коп.;

- в період з 1 по 15 лютого 2021 року чавунний радіатор на 6 секцій вартістю 101 грн. 20 коп. за 1 секцію, загальною вартістю 607 грн. 20 коп.;

- в період з 15 по 28 лютого 2021 року чавунний радіатор на 6 секцій вартістю 101 грн. 20 коп. за 1 секцію, загальною вартістю 607 грн. 20 коп.;

- в період з 1 по 11 березня 2021 року чавунний радіатор на 7 секцій вартістю 101 грн. 20 коп. за 1 секцію, загальною вартістю 708 грн. 40 коп.;

- 8 березня 2021 року гаманець з грішми в сумі 1 500 грн.;
- 12 березня 2021 року чавунний радіатор на 7 секцій вартістю 101 грн. 20 коп. за 1 секцію, загальною вартістю 708 грн. 40 коп.;

- в період з 13 по 31 березня 2021 року чавунний радіатор на 6 секцій вартістю 101 грн. 20 коп. за 1 секцію, загальною вартістю 607 грн. 20 коп.;

- 6 квітня 2021 року газову плиту Електа вартістю 413 грн. 34 коп.;

- 7 квітня 2021 року водонагрівач (бойлер) AquaVerso вартістю 816 грн. 67 коп. після чого ОСОБА_6 залишав місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказані суми.
Крім того, 30 квітня 2021 року в період з 12 години 50 хвилин по 13 годину ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині Єва № 3328 ТОВ Руш, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, вул. Київська, 30-А, реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць зубну щітку Sensodyn, парфуми TM BI-ES ROYAL BRAND, TM BI-ES FRESH ZONE, а всього майно загальною вартістю 371 грн. 70 коп., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ Руш майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, 1 травня 2021 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_9 , перебуваючи в магазині ТЦ Кооператор, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, вул. І. Проскури, 14, реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць змінний балон освіжувача повітря Glade свіжа білизна, змінний балон освіжувача повітря Glade оазис, відбілювач білизни Vanish Oxi Action в кількості 9 упаковок, печиво Мульті-кейк полуниця, шоколадну пасту Nutella, а всього майно загальною вартістю 462 грн. 50 коп., що належало ФОП Русецькому, яке поклав у кишені куртки, однак злочин до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений касиром.
Крім того, 1 травня 2021 року в період з 12 години 38 хвилин по 13 годину ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині Єва № 3328 ТОВ Руш, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, вул. Київська, 30-А, реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць гель для гоління ІНФОРМАЦІЯ_2 , гель після гоління ІНФОРМАЦІЯ_3 , гель для гоління LOreal Paris Men, а всього майно загальною вартістю 319 грн. 54 коп., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ Руш майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, 20 травня 2021 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з вітрини переносний акумуляторний зарядний пристрій PowerBank AweiP 98 K вартістю 450 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, 1 червня 2021 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині Холодний Яр, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, вул. Київська, 14, реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з вітрини лосьйон після гоління Old Spiсe, гель для гоління Gillette, набір для гоління подарунковий Gillette, а всього майно загальною вартістю 767 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, 7 червня 2021 року близько 02 години ОСОБА_6 , проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 , реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, переконався у відсутності власника чи інших осіб, які б спостерігали за його діями, відчинив незамкнуту хвіртку з тильної сторони та потрапив на територію домоволодіння. Після цього відчинив незамкнуті двері надвірної господарської споруди, зайшов всередину і повторно таємно викрав звідти бензопилу Foresta вартістю 1 466 грн. 67 коп., що належала ОСОБА_12 , перфоратор Интерскол та професійний будівельний міксер Зеніт профі модель ЗМС-1600 загальною вартістю 2 135 грн., що належали ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілим ОСОБА_12 і ОСОБА_13 майнової шкоди на вказані суми.
Крім того, 19 червня 2021 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості неподалік домоволодіння АДРЕСА_4 , реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, і таємно викрав два електричні подовжувачі білого кольору з вилкою та розеткою, перетин дроту 2-2,5 мм2, довжиною 25 метрів кожен та електричний подовжувач чорного кольору на котушці з чотирма розетками, перетин дроту 2-2,5мм2, довжиною 25 метрів, а всього майно загальною вартістю 667 грн. 80 коп., які знаходились на неогородженій присадибній ділянці. Після цього ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, 27 червня 2021 року об 11 годині 52 хвилини ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв гаманець з грішми в сумі 2 600 гривень, який знаходився у сумці у підсобному приміщенні. Після цього ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_15 майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, 20 липня 2021 року близько 12 години 56 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в аптеці під вивіскою ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованій за адресою: АДРЕСА_5 , яка обслуговується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 , реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць гель Nivea в кількості 3 штуки загальною вартістю 645 грн. і заховав в особистому одязі. Під час спроби залишити з викраденим майном приміщення аптеки ОСОБА_6 був помічений ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які зробили йому зауваження та висунули вимогу повернути викрадене. Проте ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії помічені, і викрадення носить відкритий характер, намагаючись уникнути затримання, з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ФОП ОСОБА_16 майнової шкоди на вказану суму.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, і правильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді обмеження та позбавлення волі в межах санкцій частин статей закону України про кримінальну відповідальність.

Як за видом, так і за розміром це покарання є справедливим, і, на переконання колегії суддів, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, що виразилося у призначенні покарання не за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а за епізоди злочинної діяльності, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, до та після ухвалення вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021, а так само застосування положень ч.4 ст.70 КК України, які не підлягають застосуванню, заслуговують на увагу.

Згідно з ч.1 ст.32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

З цього правила є виключення, у відповідності з яким вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК України, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу(ч.3 ст.32 КК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.

При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.70 при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Крім того, згідно з ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими у частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Зі змісту цих норм випливає, що при сукупності кримінальних правопорушень покарання призначається окремо за кожне, яке входить до її складу, з подальшим визначенням остаточного покарання за правилами, передбаченими ст.70 КК України, які регламентують порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчене кримінальне правопорушення, а решта як готування до кримінального правопорушення чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.
Оскільки остаточне покарання ОСОБА_6 має бути призначене за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, то, двічі призначаючи покарання за ч.2 ст.185 КК України за кримінальні правопорушення, вчинені до та після ухвалення вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021, та ще й на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю цих же кримінальних правопорушень, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, про що обґрунтовано зазначає прокурор.

Згідно з ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому відповідно до вимог ст.413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто застосування закону, який не підлягає застосуванню, є підставою для зміни вироку суду першої інстанції шляхом виключення з його резолютивної частини призначення ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. У зв`язку з цим ОСОБА_6 вважатиметься засудженим на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 25.06.2021 року, більш суворим, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Підстав для застосування положень ст.72 КК України колегія суддів не вбачає, оскільки вони застосовуються при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, у той час як суд обрав принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відсутні підстави і для призначення ОСОБА_6 покарань окремо за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України та за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України, враховуючи те, що вирок у цій частині залишається без змін.

Не можуть бути задоволені апеляційні вимоги прокурора і про необхідність обчислення початку строку відбування покарання з 14.12.2021 без зарахування відбутої частини покарання з 18.08.2021, враховуючи те, що ОСОБА_6 відбуватиме остаточне покарання вже за сукупністю вироків. Це покарання є більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за новим вироком, що узгоджується з вимогами ст.71 КК України.

Отже, апеляційна скарга прокурора задовольняється частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Іванківського районного суду Київської області від 14 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку призначення ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки.

Вважати ОСОБА_6 засудженим на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.

Вважати ОСОБА_6 засудженим на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 25 червня 2021 року, більш суворим, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3