Справа № 521/8678/22
Номер провадження:1-кп/521/1287/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:
28 червня 2022 року, м. Одеса.
Назва та склад суду, секретар судового засідання:
Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 .
Найменування (номер) кримінального провадження:
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000082 від 16.12.2021 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка, Крижопільського району, Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 408 КК.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:
До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла угода про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 ..

Сторони у судовому засіданні просили затвердити угоду.
Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 26.06.2021 року, о 16 годині 04 хвилин, знаходячись за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_6 , за допомогою застосунку «Приват 24» викрав шляхом переказу з банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 грошові кошти останнього в сумі 8281 гривня 20 копійок; 26.06.2021 року о 16 годині 05 хвилин в сумі 9316 гривень 35 копійок; 26.06.2021 року, о 16 годині 42 хвилини в сумі 261 гривня 31 копійка26.06.2021 року о 16 годин 43 хвилини в сумі 1035 гривень 15 копійок; 26.06.2021 року, о 16 годині 44 хвилини в сумі 1863 гривні 27 копійок; 26.06.2021 року, о 16 годині 46 хвилини в сумі 623 гривні 15 копійок; 26.06.2021 року, о 16 годині 47 хвилини в сумі 7316 гривень 59 копійок.

Крім того, ОСОБА_3 , 24.11.2021 року, о 05 годині 11 хвилини, знаходячись за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_7 , за допомогою мобільного застосунку «Google Hrome», здійснив вхід в особистий електронний кабінет веб сайту «Https://pin-up.ua/» ОСОБА_7 та викрав грошові кошти шляхом переказу з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 у сумі 1000 гривень; 24.11.2021 року, о 05 годині 14 хвилини в сумі 1000 гривень; 24.11.2021 року, о 05 годині 17 хвилини, в сумі 1000 гривень; 24.11.2021 року, о 05 годині 19 хвилини, в сумі 2025 гривень; 24.11.2021 року, о 05 годині 22 хвилини в сумі 1000 гривень.

Також, Бучацький ОБ, 24.11.2021 року, о 21 годині 50 хвилин, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом стрільця 3 відділення 3 патрульного взводу 1 патрульної роти 3 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, діючи умисно, з мотивів ухилення від військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та проводив час на власний розсуд, після чого 01.12.2021 року був доставлений до місця несення служби.

Крім того, ОСОБА_3 , 26.12.2021 року, о 08 годині 00 хвилин, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом стрільця 3 відділення 3 патрульного взводу 1 патрульної роти 3 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, діючи умисно, з мотивів ухилення від військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та проводив час на власний розсуд.

Правова кваліфікація вказаних кримінальних правопорушень:

-за ч.1 ст. 185 КК таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

-за ч.2 ст. 185 КК таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

-за ч.3 ст. 408 КК дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, або місця служби, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:
ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, передбачині ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 408 КК, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 469 КПК України дає можливість укласти вказану угоду.

Проте, відповідно п.1 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність умовам КПК України та закону.

Так, перевіряючи угоду на відповідність кримінальному закону, судом було встановлено наступне.

Сторони в угоді узгодили наступний порядок призначення ОСОБА_3 покарання: за ч.1 ст. 185 КК покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, за ч.2 ст. 185 КК покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, за ч.3 ст. 408 КК покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 70 КК визначити покарання ОСОБА_3 по сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді п`яти років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК та остаточно призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 62 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на два роки замінити на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на два роки.

Відповідно до змісту ст. 69 КК вбачається, що, у разі наявності підстав, суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення.

Тобто, ст. 69 КК застосовується, у разі наявності на це підстав, за кримінальне правопорушення, окремо по кожній статті, за основне покарання, та не може застосовуватися після призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

При цьому, послідовність розташування статей 69 та 70 кримінального закону щодо призначення основного покарання нижче від найнижчої межі та остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень також може свідчити про послідовність їх застосування.

Крім того, відповідно до п.8 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року, суд може призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, окремо за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити покарання за правилами ст. 70 КК. Застосування положень ст. 69 КК щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Навіть, якщо припустити, що сторони допустили описку в частині застосування ст. 69 КК до покарання призначеного за сукупністю злочинів, а мали на увазі застосування ст. 69 КК до злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК та за вказаним злочином сторони просять суд призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, то поглинання менш суворого покарання більш суворим неможливе. Для застосування вказаного правила одне з призначених покарань повинно бути більш суворим, а в даному випадку покарання які просять призначити сторони за ч.2 ст. 185 КК та ч.3 ст. 408 КК є тотожними.

Суд під час судового розгляду намагався з`ясувати у сторін їх думку щодо вказаних невідповідностей угоди вимогам КК та очікував на клопотання про перенесення розгляду угоди для надання строку для усунення недоліків, проте подібного клопотання від сторін не надходило.

Таким чином, в даному випадку, угода не відповідає кримінальному закону, що відповідно до п.1 ч.7 ст. 474 КПК України свідчить про те, що в затвердженні угоди необхідно відмовити та суд не надає окрему оцінку наявності чи відсутності суспільного інтересу для укладання угоди.

Суд вважає за необхідне в затвердженні угоди відмовити. В зв`язку з тим, що угода укладена з підозрюваним, тобто на досудовому розслідуванні, суд вважає за необхідне матеріали кримінального провадження повернути стороні обвинувачення для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:
Висновки суду:
В затвердженні угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 від 21.06.2022 року відмовити.

Матеріали кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 408 КК повернути до Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері Південного регіону для продовження досудового розслідування у загальному порядку.
Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1