Провадження № 1-кс/686/154/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відео конференції, матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000775,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000775 від 14.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст. 364 КК України, посилаючись на те, що вона винесена передчасно з неповним з`ясуванням всіх обставин справи є незаконною, необґрунтованою. Окрім того скаржник у своїй скарзі просить зобов`язати слідчого визнати його потерпілим та вчинити слідчі дії .

Скаржник ОСОБА_3 в зв`язку з порушенням порядку в залі суду був видалений з зали судового засідання. Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 відмовився представляти інтереси ОСОБА_3 за його відсутності.

Слідчим суддею було постановлено продовжити розгляд скарги за відсутності скаржника та його представника.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000775, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 цього Кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Цих вимог Закону слідчий не виконав та передчасно прийняв постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000775 від 14.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст. 364 КК України.

Згідно з матеріалами досудового розслідування встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато на підставі ухвал слідчих суддів, якими зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_3 від 27.12.2019 року та за заявою, що була зареєстрована під № М-4964.

За версією слідства встановлено, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення .

На підставі викладеного слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 30 червня 2021 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження

№ 0000775 від 14.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст. 364 КК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Однак, з вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження слідує, що досудове розслідування проведено неповно, а мотиви, які стали підставою для закриття кримінального провадження, не є непереконливими, оскільки слідчий мав всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, тому що лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

В ході судового розгляду скарги , встановлено, що при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0000775 слідчим не було вчинено ряд слідчих дій, результат яких має суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Зокрема із матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування проводилось поверхово, що підтверджує відсутність намагання встановити істину по справі та зібрати необхідні докази, що в свою чергу привело до винесення незаконного рішення про закриття зазначеного кримінального провадження.

Разом з тим, слід зазначити, що кримінальне провадження щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст. 364 КК України не відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а тому не бажання ОСОБА_3 підтримувати обвинувачення та прояв незацікавленості у розслідуванні кримінального провадження за його заявою, що зазначено в постанові про закриття кримінального провадження, не є обґрунтованою підставою не проводити належне досудове розслідування за вказаним фактом, і така поведінка заявника не є безумовною підставою для слідчого закрити кримінальне провадження.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання слідчого визнати його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та вчинити слідчі дії, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Враховуючи, що прийняття цілого ряду процесуальних рішень віднесене до виключної компетенції слідчого або прокурора як то визнання чи то відмова у визнанні особи потерпілою у кримінальному провадженні та вчинення слідчих дій, тому в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.110,306, 307,309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000775 від 14.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.1 ст. 364 КК України - скасувати .

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя