ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5829/22
провадження № 1-кс/753/1060/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" червня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 22 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця: Донецької області, м. Єнакієво, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 22 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000925 від 22 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2022 протягом дня ОСОБА_5 разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , перебували за місцем проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали алкогольні напої. В подальшому між останніми виник словесний конфлікт. З метою припинення вищевказаного конфлікту ОСОБА_7 вибігла з квартири за місцем проживання та зайшла до сусідки з квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 .
В подальшому, 22.03.2022 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 з метою продовження конфлікту із своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 став стукати до дверей кварти АДРЕСА_3 , та коли його впустили до вищевказаної квартири намагався спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Однак, мешканка квартири ОСОБА_8 намагалася зупинити дії ОСОБА_5 . Після чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт в результаті якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс декілька ударів кулаками рук в область обличчя потерпілої, спричинивши таким чином останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з формуванням з гострої субдуральної гематоми над правою півкулею головного мозку, множинні переломи лицевого скелету, забійні рани м`яких тканин обличчя, закритого перелому променевої кісти зі зміщенням ліворуч.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 було госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД», де 04.04.2022 потерпіла померла.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України.
У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Єнакієво, Донецька обл., Україна, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий Ічнянським районним судом у місті Чернігові за частиною другою статті 121 КК України та частиною першою статті 115 КК України.
Слідчий зазначає, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 22.03.2022;
протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.03.2022;
протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.03.2022;
протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 22.03.2022;
протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.03.2022;
медичною документацією відносно ОСОБА_8 ;
іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
23 березня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 травня 2022 року.
17 травня 2022 року керівником Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000925 від 22 березня 2022 року до трьох місяців, а саме до 22 червня 2022 року.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 червня 2022 року.
Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 20 червня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000925 від 22 березня 2022 року, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 22 липня 2022 року.
Проте, як зазначено у клопотання, закінчити досудове розслідування у строк до 21 червня 2022 року не виявляється наразі можливим, з огляду на те, що необхідно провести призначену судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_8 , яка була прийнята до виконання 4 квітня 2022 року, надати доступ підозрюваному та захисту до матеріалів кримінального провадження в порядку статті 290 КПК України та ухвалити рішення, відповідно до статті 283 КПК України, а тому виникає потреба у продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до в межах строку досудового розслідування, враховуючи те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК на цей час не перестали існувати.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого запобіжного заходу без права на внесення застави, посилаючись на ризики, визначені статтею 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування та суду, вплив на свідків. Зазначив, що заявлені ризики не зменшилися, і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.
Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання, зауважив, що підозра абсолютно необґрунтована, досудовим слідством протягом тривалого часу так і не встановлено достатніх та належних доказів на вчинення його підзахисним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, зауважив, що визначені прокурором та слідчим ризики за статтею 177 КПК України не обґрунтовані, оскільки тяжкість покарання не може бути однозначною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що його підзахисний має постійне місце проживання у Києві, це вказує на те, що він буде переховуватись від органів досудового розслідування. Ризик впливу на свідків також необґрунтований, оскільки свідком є його дружина, а отже відсутня потреба впливати на неї. Зазначив, що домашній арешт у нічний час є достатнім запобіжним заходом для підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, вказав, що немає наміру переховуватись від органів досудового розслідування, має намір працювати та просив застосувати до нього інший, більш м`який, запобіжний захід.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, думки підозрюваного та його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як вбачається з матеріалів клопотання 22 березня 2022 року ОСОБА_5 о 19:00 год затриманий в порядку статті 208 КПК України.
22 березня 2022 року ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000925 від 22 березня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.
23 березня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 травня 2022 року.
5 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статі 121 КК України.
17 травня 2022 року керівником Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000925 від 22 березня 2022 року до трьох місяців, а саме до 22 червня 2022 року.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 червня 2022 року.
Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 20 червня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000925 від 22 березня 2022 року, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 22 липня 2022 року.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.03.2022;
протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.03.2022;
протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 22.03.2022;
протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.03.2022;
медичною документацією відносно ОСОБА_8 ;
Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статтях 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;
3) обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
Так, відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.
Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України.
Підозра ОСОБА_5 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.
Доводи захисника, наведені на підтвердження його позиції щодо необґрунтованості пред`явленої підозри, суд оцінює критично, оскільки на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 згідно із статтею 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, у вчиненні якого він підозрюється та можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_5 є особою раніше судимою за злочини проти життя та здоров`я особи, даний ризик має обґрунтовані підстави для існування.
Так перебування на волі підозрюваного ОСОБА_5 який, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинені злочини, надасть можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, оскільки підозрюваний в разі перебування на волі використає ситуацію, яка склалась у країні на власну користь, а саме користуючись тим фактом, що всі служби поліції перебувають на даний час в посиленому режимі несення служби, орган досудового розслідування позбавлений можливості здійснювати контроль підозрюваного у місці його проживання, виконання ним покладених на останнього його процесуальних обов`язків, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі.
Крім цього, слід врахувати таку обставину як можливість вільного перетину меж міста Києва, зміни зовнішності, з метою переховування та подальшого переїзду на територію, яка тимчасово непідконтрольна Україні, враховуючи те, що підозрюваний народився у м. Єнакієво Донецької області, зареєстрований у Чернігівській області, а фактично проживає у місті Києві.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий за злочини проти життя та здоров`я, а отже чітко розуміє та усвідомлює категорію інкримінованого йому кримінального правопорушення, його тяжкість та покарання у разі визнання його винним.
п.3 незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, враховуючи те, що свідком є його дружина, а отже підозрюваний може здійснити спробу тиску або домовитись із нею щодо зміни показань, з метою полегшення свого становища.
Таким чином, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду та здійснити вплив на свідка.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину та у разі визнання його винним йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому очікування можливого суворого вироку може мати значення для вірогідного ризику переховування, який слідчий суддя вважає цілком вірогідними з огляду на співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування порівняно із засудженням до покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, слідчий суддя враховує, що такий ризик є змінюваним в залежності від стадії досудового розслідування та зібраних у кримінальному провадженні доказів, що підтверджують причетність підозрюваного до інкримінованих йому злочинів, в той час як метою застосування запобіжних заходів є запобігання певним ризикам саме у майбутньому.
Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, відсутні інші стримуючі фактори задля запобігання вказаному ризику.
Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання чи продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у частині другій статті 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування обставин, які свідчать про те, що заявлені в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді під варту ризики не зменшилися.
Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
З урахування встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, зважаючи на особу підозрюваного, його роль у вчиненні злочину та наслідки такого злочину, а саме: тримання під вартою без права на внесення застави, який забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи.
Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, зважаючи на його особу.
Слідчий суддя приймає до уваги надані захисником у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу підозрюваного, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі досудового розслідування ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.
За вказаних обставин, надавши оцінку усім наданим сторонами доказам, та з урахуванням даних про особу підозрюваного, його стану здоров`я, сімейного і матеріального стану, його ролі у скоєному злочині, а також наслідків вчинення такого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.
Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 22 липня 2022 року включно.
Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не визначати.
Строк дії ухвали суду до 19:00 год 22 липня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 27 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1