Справа № 947/7660/22
Провадження № 1-кс/947/3179/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000189 від 27.03.2022 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Новобузького району, м.Новий Буг, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого

- за п.12, ч.2, ст.115, ст.304 КК України до покарання у вигляді 13 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання у 2019 році;

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці виник умисел спрямований на незаконне збагачення шляхом заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи.
З метою реалізації зазначеного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання здійснив готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану за наступних обставин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 обрав об`єктом вчинення свого злочину майно, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з яким особисто був знайомий.
Діючи з метою реалізації раніше визначеного умислу, 24.03.2022 в м.Одеса, ОСОБА_5 розпочав готування до розбійного нападу.
У подальшому, не раніше 24.03.2022, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою спільного вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7 , залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який добровільно відмовився від вчинення злочину та своєчасно повідомив правоохоронний орган про злочин, що готується, та в подальшому був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій), якому доручив знайти особу, яка була б водієм транспортного засобу для подальшого транспортування учасників злочину до місця розташування об`єкта нападу та подальшого залишення місця вчинення злочину.
В подальшому, ОСОБА_9 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_5 , 24.03.2022 підшукав для спільного вчинення злочину ОСОБА_10 (який добровільно відмовився від вчинення злочину та своєчасно повідомив правоохоронний орган про злочин, що готується, та в подальшому був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій), якому доручив забезпечити транспортний засіб для подальшого транспортування всіх учасників злочину до місця розташування об`єкта нападу та подальшого залишення місця вчинення злочину.
У подальшому, з метою реалізації раніше визначеного плану та здійснюючи готування до злочину, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майно шляхом розбійного нападу, придбав предмет, зовні схожий на пістолет та набої до нього.
Крім того, з метою вчинення злочину, ОСОБА_5 , придбав господарські рукавиці, маски на обличчя (балаклави), уніформу військовослужбовця, молоток для зламу дверей будинку, а також два мотки скотчу для зв`язування потерпілого ОСОБА_7 .
У подальшому, діючи з метою реалізації зазначеного плану, 05.04.2022 приблизно о 07 год. 02 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , на транспортному засобі марки «Kia Optima» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , вирушили з АДРЕСА_2 до місця мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 та о 07 год. 09 хв. прибули до вказаної адреси.
Реалізуючи свій прямий умисел на вчинення розбійного нападу, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства небезпечного для життя потерпілого, ОСОБА_5 , 05.04.2022, приблизно о 07 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Олександра Кутузакія, завідомо знаючи код від металевої хвіртки воріт проник разом з ОСОБА_8 на територію домоволодіння під АДРЕСА_4 де в той час перебував ОСОБА_7 .
Продовжуючи свої дії, ОСОБА_5 відкрив, шляхом віджиму, вхідні двері квартири АДРЕСА_5 , після чого проник до житлового будинку, де знаходились працівники Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, які виконували свої службові обов`язки, направлені на розкриття вказаного злочину, документування протиправної діяльності осіб та які затримали ОСОБА_5 на місці, безпосередньо під час вчинення особливо тяжкого злочину.
Слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наступними доводами та посиланням на наступні ризики.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбаченого у вигляді позбавлення волі. Обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 який на теперішній час підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Ризик незаконного впливу та потерпілого ОСОБА_7 , свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується наступним.Станом на даний час, потерпілий та свідки ще не допитані в судовому засіданні, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду. Перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Ризик вчинення інших кримінальних правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється обґрунтовується наступним. ОСОБА_5 підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, у підозрюваного відсутнє постійне та офіційне місце роботи, що свідчить про ризик продовження підозрюваним вчинення протиправних незаконних дій, зокрема продовжити вчинення даного злочину, в якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення з метою особистого збагачення. Крім того, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення особливо тяжких злочинів, однак належних висновків для себе не зробив.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо клопотання сторони обвинувачення.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 05.04.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах клопотання.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у його вчиненні, враховуючи спосіб, у який злочин був вчинений, а також те, що підозрюваний раніше судимий, слідчий суддя приходить до переконання про доведеність в судовому засіданні наявності ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що з урахуванням обґрунтованості клопотання слідчого вказує на доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В частині існування ризику впливу підозрюваного на потерпілого та свідків в рамках кримінального провадження, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний знаючи данні потерпілого та свідків, які зазначені в матеріалах, доданих до клопотання, має реальну можливість здійснювати вплив на потерпілого та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, оскільки у випадку подальшого можливого направлення обвинувального акту до суду відносно ОСОБА_5 потерпілий та свідки будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про доведеність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику ймовірного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що в результаті вчинення кримінального правопорушення загинула особа, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000189 від 27.03.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали становить 60 діб який обчислюється з моменту затримання особи 05.04.2022 року та припиняє свою дію 03.06.2022 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1