справа № 462/2545/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000136 від 05.04.2022 року разом з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, неодруженого, освіта середня, працює ТзОВ "М-ААА", українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 19.03.2022 р. близько 14.37 год., перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс останньому близько 3-4 ударів кулаком правої руки в ділянку голови, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійних саден і підшкірних гематом лобної ділянки справа, нижньої губи і носа, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 19.03.2022 р. близько 14.37 год., перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_2 через конфлікт з ОСОБА_5 наніс йому близько 3-4 ударів кулаком правої руки в ділянку голови. В судовому засіданні попросив пробачення у потерпілого. Шкодує за вчиненим, розкаюється та просить суворо не карати.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю і його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є відповідно до вимог ст. 12 КК України кримінальним проступком, вчиненим умисно, особу винного, який раніше не судимий (матеріали кримінального провадження, т.2 арк.53); офіційно працевлаштований, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває (матеріали кримінального провадження, т.2 арк. 54, 55), позитивно характеризується за місцем проживання (арк.59).
Виходячи з наведеного, беручи до уваги думку прокурора та думку потерпілого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.
Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1