Справа № 308/4821/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000200, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
21 квітня 2022 року засобом поштового зв`язку слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні за №0000200, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події від 20.04.2022 року за адресою АДРЕСА_1 , речі, а саме: джинсові штани чорного кольору з білими надписами, які поміщено до чорного поліетиленового пакету з біркою учасників; недопалок марки «Compliment», який поміщено до паперового конверту з підписами учасників; телевізор марки «TDLex», до якого прикріплено бірку з підписами учасників; акумулятор марки «BMW», до якого прикріплено бірку з підписами учасників; залізний предмет, ззовні схожий на батарею, до якого прикріплено з підписами учасників.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Власник майна телевізору марки «TDLex», акумулятору марки «BMW», залізного предмету, ззовні схожого на батарею, ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання в його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000200, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.04.2022 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу стало те, що «20.04.2022 року в період часу з 08 год. 00 хв. по 10 год. 00 хв. невстановлена особа, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, а саме: маючи ключ до приміщення будинку АДРЕСА_1 , проникла всередину, звідки намагалася викрасти радіоцентр, телевізор та різного роду металобрухт, однак свій умисел до кінця не довела, так як не мала реальної можливості розпорядитися майном з причин, які не залежали від його волі».

В ході огляду місця події, проведеного 20.04.2022 року з 14 год. 10 хв. по 14 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: джинсові штани чорного кольору з білими надписами, які поміщено до чорного поліетиленового пакету з біркою учасників; недопалок марки «Compliment», який поміщено до паперового конверту з підписами учасників; телевізор марки «TDLex», до якого прикріплено бірку з підписами учасників; акумулятор марки «BMW», до якого прикріплено бірку з підписами учасників; залізний предмет, ззовні схожий на батарею, до якого прикріплено з підписами учасників.

21 квітня 2022 року вищевказані речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0000200, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 року /постанова про визнання речовими доказами від 20.04.2022/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 20.04.2022 року, а саме: телевізор марки «TDLex», до якого прикріплено бірку з підписами учасників; акумулятор марки «BMW», до якого прикріплено бірку з підписами учасників; залізний предмет, ззовні схожий на батарею, до якого прикріплено з підписами учасників, із забороною відчуження та розпорядження.

Що стосується накладення арешту на недопалок марки «Compliment», який поміщено до паперового конверту з підписами учасників, який було вилучено 20.04.2022 року, то в цій частині клопотання до задоволення не підлягає, так як сліди, поза всяким сумнівом, не є речами, а предмети, на яких вони збереглися, не стають ними автоматично, оскільки не завжди мають юридичні ознаки речі, а отже, не можуть уважатися тимчасово вилученими й піддаватися арешту.
Також не підлягають арешту джинсові штани чорного кольору з білими надписами, які поміщено до чорного поліетиленового пакету з біркою учасників, так як прокурором не доведено, що перелічене вище майно має будь - яке відношення до кримінального провадження за №0000200, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та може бути використано як доказ в цьому кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на телевізор марки «TDLex», до якого прикріплено бірку з підписами учасників; акумулятор марки «BMW», до якого прикріплено бірку з підписами учасників; залізний предмет, ззовні схожий на батарею, до якого прикріплено з підписами учасників, із забороною відчуження та розпорядження.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8