ЄУН № 336/3245/22
пр. № 1-кс/336/459/2022
УХВАЛА
Іменем України
24 липня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0001084 від 22.07.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, зі слів зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 25.11.2009 року за ст. 357 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
вироком Хортицького районного суду м Запоріжжя від 02.02.2011 року за ст. 186 ч.2 КК України, із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 31.12.2013 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 9 днів;
вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2019 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту (відомості про відбуття покарання відсутні);
підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001084 від 22.07.2022 року за ст. 121 ч. 2 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 20.07.2022 року приблизно о 23.00 годині, знаходячись біля будинку № 25 по вул. Олексія Поради у м. Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_7 один удар правою рукою в область голови, від якого ОСОБА_7 впав на землю, а ОСОБА_8 продовжив наносити останньому удари ногами та руками, внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: закриту внутрішньочерепну травму, набряк головного мозку, крововиливи під оболонки головного мозку, які стали причиною смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ст. 121 ч. 2 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв?язків, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тож може протиправно впливати на потерпілого та свідків, з якими він знайомий, а рівно і переховуватись від слідства та суду, скориставшись воєнним станом в Україні та відсутністю можливість працівників поліції повною мірою контролювати дотримання інших альтернативних запобіжних заходів.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність обґрунтування підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу та можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем зареєстрованого проживання. Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що з підозрою він згоден, своєї причетності до заподіяння тілесних ушкоджень не заперечує, однак, показання по суті обвинувачення слідчому відмовився надати, вказав, що ввечері 20.07.2022 року він разом зі своїм знайомим на ім?я ОСОБА_9 вживали горілку, він випив приблизно 350 мл, після чого вони разом з ОСОБА_9 попрямували до кіоску з метою придбати ще горілки. Біля кіоску зустріли ОСОБА_10 та жінку на ім?я ОСОБА_11 , з якими також вжили горілку. Далі між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_7 в область обличчя, від чого останній впав, а ОСОБА_5 вдарив його ще. Після цього ОСОБА_7 перебував у свідомості, а ОСОБА_5 попрямував з місця події, вважаючи, що допомоги ОСОБА_7 не потребує. Також підозрюваний пояснив, що зареєстрований проживаючим та мешкає у квартирі своєї матері, має братів, однак, наразі документи, які б підтверджували наявність нього родинних зв?язків відсутні, як і документи на підтвердження наявності зареєстрованого місця проживання, працював неофіційно. Захисник вказував, що підозрюваний страждає на псоріаз, а перебування у СІЗО позбавить його можливості отримати належну медичну допомогу.

Слідчим суддею досліджені показання потерпілого та свідків, які вказали, що саме ОСОБА_5 20.07.2022 року бився із потерпілим, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 , протоколи огляду місця події.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
В даному випадку слідчому судді були представлені докази, які свідчать про обґрунтованість висунутої підозри щодо підозрюваного.
Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Оцінюючи наявні щодо ОСОБА_5 ризики, слідчий суддя виходить з того, що стороною захисту не надано документів на підтвердження наявності у нього постійного місця проживання чи стійких соціальних зв?язків, при цьому підозрюваний вказав, що офіційно не працевлаштований, житла на праві власності не має.

Суду не представлено стороною захисту документів на підтвердження того, що власники квартири, в якій підозрюваний з його слів зареєстрований, надають згоду на проживання підозрюваного у зазначеній квартирі.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_5 на момент обрання запобіжного заходу страждає на захворювання та стан його здоров?я перешкоджає перебувати у СІЗО, адже відповідно до наданої копії довідки ОСОБА_5 проходив лікування у 2019 році, а непроходження ним лікування в період часу з 2019 по 2022 рік, а також спосіб життя, який він веде, свідчить скоріш про те, що стан його здоров`я не є критичним в тому ступеню, який би безумовно перешкоджав перебуванню під вартою.

Також стороною захисту не надано документів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_5 постійної роботи та будь-якого джерела доходів.

Вищезазначені відомості з урахуванням також і наявності ОСОБА_5 попередніх судимостей у своїй сукупності свідчать про наявність ризику переховування від суду чи скоєння інших злочинів.

Ризик переховування від суду також підвищується і тим, що наразі в України триває війна, тож в даному випадку підозрюваний має змогу виїхати на тимчасово окуповану територію.

Також на переконання слідчого судді не виключена і можливість здійснення впливу з боку підозрюваного на потерпілого та свідків, враховуючи, що підозрюваний знайомий зі свідками, у зв`язку з чим він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни показань або відмови від їх надання, тим самим перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню для уникнення кримінальної відповідальності.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, пов?язаного з застосуванням насильства, тож слідчий суддя не визначає розмір застави, керуючись положеннями ст. 183 ч. 4 п. 1 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0001084 від 22.07.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України по кримінальному провадженню № 0001084 від 22.07.2022 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17.00 години 20 вересня 2022 року включно.

Ухвала діє до 17.00 години 20 вересня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1