Справа №463/6356/22
Провадження №1-кп/463/560/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000813 від 16.06.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, неодруженого, працюючому агрономом у ТОВ «Мрія Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

встановив:

Згідно з направленим на адресу суду обвинувальним актом, затвердженим прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова від 29.08.2022, ОСОБА_4 16 червня 2022 року, близько 10-30 год, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Express», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Тракт Глинянський, поблизу буд. №23 у м.Львові, в напрямку до вул.Личаківська, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: п.1.5 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); п. 2.3 б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.3 д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом, був не уважним, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, зокрема перед зміною напрямку руху, а саме виконання повороту ліворуч з крайньої правої смуги, не дав дорогу мотоциклу марки «Yamaha XVS 1300» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку по лівій смузі, як результат відбулося зіткнення транспортних засобів. В результаті ДТП пасажир мотоцикла «Yamaha XVS 1300» ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. В результаті порушення Правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_4 , пасажир ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження, а саме: травма грудей у вигляді перелому 4-х ребер, яка супроводжувалась накопиченням крові і повітря в плевральній порожнині, переломи ключиці та переломи проксимальних фаланг 4-5 пальців лівої кисті і 5-ї п`ясної кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої важкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник подали клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілою та закриття кримінального провадження. Крім цього, в судовому засіданні обвинувачений та його захисник подали клопотання, яким просять на підставі ч.2 ст.124 КПК України та з врахуванням практики Верховного Суду (ухвала від 23.02.2022 у справі №203/241/17) не стягувати з ОСОБА_4 судових витрат у даному кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник надали суду заяву про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки вона примирилася з обвинуваченим, шкода їй відшкодована.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання закриття кримінального провадження не заперечив.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 дійсно мало місце та містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Крім цього, наявні підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст.46 КК України. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України є необережним нетяжким злочином, обвинувачений та потерпіла подали до суду письмові заяви про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З врахуванням наведеного вище та враховуючи, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та відшкодував завдану шкоду, суд приходить до переконання, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити провадження в справі.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Як зазначено вище, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.
Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.
Отже, доводи обвинуваченого з приводу відсутності підстав для сплати ним процесуальних витрат є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження щодо нього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.
Саме такий висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року справа №584/800/20 (провадження № 51-1800 км 21) і який підлягає врахуванню на підставі ч.6. ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Разом з тим, не можуть бути взяті до уваги доводи сторони захисту з посиланням на ухвалу Верховного Суду від 23.02.2022 у справі №203/241/17, оскільки матеріали кримінального провадження зазначеною ухвалою передані на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

З врахуванням наведеного вище суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту, а тому процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 372 КПК України, ст.46 КК України, суд,

постановив:

звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000813 від 16.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 15479 грн. 14 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 20.06.2022 на речовий доказ -автомобіль марки «Renault Express», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ТОВ «Перша Лізингова Компанія.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 20.06.2022 на речовий доказ -мотоцикл марки «Yamaha XVS 1300» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1