Провадження №1-кп/712/103/22
УХВАЛА

16 вересня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву про порушення його прав, та надання йому дозволу перебувати в залі судових засідань поза межами скляного боксу, та конвоювання без застосування спеціальних засобів. У заяві ОСОБА_4 зазначає, що під час проведення судових засідань, як під час судового розгляду так і під час досудового розслідування, починаючи з моменту його затримання, вже більше року його доставляють в зали судових засідань та забирають із залів працівники конвою у кайданках. Під час слухання справи в судовому засіданні, його тримають в загорожі зі скла (органічного скла), яке відокремлює ОСОБА_4 від складу суду та присутніх учасників в судовому засіданні. Вказані факти, на думку обвинуваченого, свідчать про порушення положень КВК України, Закону України «Про попереднє ув`язнення», та ст.ст.5, 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Обвинувачений зазначив, що поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Прокурор заперечувала проти задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , вказала на її необґрунтованість та зазначила, що чинним законодавством України не передбачений інший порядок конвоювання та перебування в залі судових засідань осіб, які тримаються під вартою.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.
Згідно з ч.3 ст.318 КПК України судове засідання відбувається у спеціально обладнаному приміщенні залі судових засідань.
Відповідно до ч.2 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
До обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.09.2022 до 06 листопада 2022 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою завжди пов`язаний з обмеженням основних прав та свобод людини та громадянина, гарантованих Конституцією України, Загальною декларацією прав людини, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, серед яких свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, недоторканість особи.
Відповідно до п.11 Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 №613/785/5/30/29/67/68 (далі Інструкція), у залі судового засідання місце для тримання обвинувачених (підсудних), засуджених обладнується загородженнями відповідно до вимог ДБН.
В пункті 27 Інструкції зазначено, що за розпорядженням головуючого в судовому засіданні (судді-доповідача) начальник варти дозволяє спілкування обвинуваченому (підсудному), засудженому із захисником, прокурором та при цьому обвинувачений (підсудний), засуджений з-під охорони не звільняється.
Інструкція не містить випадків можливості перебування обвинуваченого, якому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, під час проведення судового засідання не в загородженні.
Крім того, головуючий не наділений правом дозволу перебування обвинуваченого, якому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не в спеціально відведеному місці загородженні.
Згідно вимог п.3.16. наказу МВС від 20.01.2005 №60 дск (зі змінами), у залі судового засідання підсудні (обвинувачені) особи розміщуються за стаціонарним металевим загородженням або загородженням з органічного скла на лавах.
Вирішуючи дане клопотання, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Ярослав Бєлоусов проти Росії» від 04 жовтня 2016 року, «Марія Альохіна проти Росії» від 17 липня 2018 року, «Свинаренко та Сляднєв проти Росії» від 17 липня 2014 року, у яких Європейський суд з прав людини у контексті заходів щодо забезпечення судового засідання наголосив, що утримання особи в металевій клітці суперечить статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод враховуючи її принижуючу природу. Однак, розміщення обвинувачених або підсудних за скляними перегородками або в скляних кабінах само по собі не включає елемент приниження, достатнього для досягнення мінімального рівня суворості.
Суд також враховує, що усі загородження, в яких знаходяться обвинувачені, запобіжний захід стосовно яких обраний у виді тримання під вартою, відповідають вимогам ДБН та надають можливість обвинуваченому ефективно використовувати свої права, зокрема право на захист, спілкування з захисником та іншими учасниками кримінального провадження.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , який утримується під вартою, проводиться у залі судових засідань, що обладнаний скляною кабіною, де перебуває обвинувачений один, останній має достатньо місця для того, щоб розкласти документи та робити необхідні нотатки, вид і форма скляної кабіни є такою, що дозволяє обвинуваченому безперешкодно спілкуватись із учасниками судового засідання, передавати документи суду, працівники конвою не перешкоджають можливості спілкування обвинуваченого.
Крім того, відповідно до п.3 розділу VI Положення з організації конвоювання військовими частинами (підрозділами) Національної гвардії України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2019 №1090, застосування наручників (кайданок, засобів обмеження рухомості) під час конвоювання осіб, узятих під варту та/або засуджених, у тому числі осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, здійснюється: у судових вартах, від спеціальних автомобілів до камер тимчасового тримання (залів судових засідань) і назад - по одній особі в наручниках (кайданках, засобах обмеження рухомості) двома чатовими, які утримують його під руки з боків, помічник начальника варти (вартовий) при цьому супроводжує попереду, а начальник варти та помічник начальника варти - кінолог позаду.
Наведене свідчить, що забезпечення вимог щодо конвоювання обвинувачених, до яких застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, здійснюється військовими частинами (підрозділами) Національної гвардії України, що відносяться до органів виконавчої, а не судової влади.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що перебування обвинуваченого на лаві в спеціально обладнаному місці в залі судових засідань, та його конвоювання із застосуванням кайданок не порушує права та свободи обвинуваченого, є необхідним та пропорційним заходом безпеки, відповідає вимогам закону, а також не впливає негативно на справедливість судового розгляду.
За таких обставин, заява обвинуваченого ОСОБА_4 про порушення його прав, та надання йому дозволу перебувати в залі судових засідань поза межами скляного боксу, та конвоювання без застосування спеціальних засобів, є необґрунтованою, і такою, що не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.1-29, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про порушення його прав, та надання йому дозволу перебувати в залі судових засідань поза межами скляного боксу, та конвоювання без застосування спеціальних засобів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1