Справа № 303/6307/22
Провадження № 1-кп/303/464/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 15.07.2022 р. за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, востаннє вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2021 року за ч.2 ст.185 КК України до двох років один місяць позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження підсудне Мукачівському міськрайонному суду, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.
Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст.291 КПК України. Підстави для повернення обвинувального акта відсутні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Крім того, прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не може запобігти вказаним вище ризикам, а тому просила застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
У підготовчому судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 не заперечив проти призначення судового розгляду та задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підтримав цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та просив розглядати його разом з кримінальним провадженням.
У підготовчому судовому засіданні захисник не заперечив щодо призначення судового розгляду, однак заперечив проти задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не надавши доказів наявності у обвинуваченого житла.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав думку захисника щодо призначення судового розгляду та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, пояснивши, що на території Закарпатської області житла не має.
У підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилася, подала заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі.
У підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_9 , не з`явилася, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, а тому суд визнав за можливе провести підготовче судове засідання за її відсутності.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши подане прокурором клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Суд вважає можливим судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні. Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні та колегіально судом у складі трьох професійних суддів немає.
Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст.315 КПК України, вирішені, визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.
Відповідно до ч.1 ст.316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку учасників підготовчого провадження щодо можливості призначення судового розгляду, враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Відповідно до ч.3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.
Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно до вимог ст.177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за що йому у разі доведеності вини загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаних кримінальних правопорушень це свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду.
Після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту обвинувачений дізнався про обсяг зібраних доказів, у тому числі потерпілих та свідків, показання яких підтверджують його вину у вчиненні інкримінованому йому злочині. Оцінюючи можливість впливу на потерпілих та свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими і свідками у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша та друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України). За таких обставин ризик впливу на потерпілих і свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілих і свідків та дослідження їх судом. Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням потерпілих і свідків, обвинувачений обізнаний як з їх персональними даними, так і зі змістом наданих ними показань на стадії досудового розслідування. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на потерпілих та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.
Крім того, ОСОБА_3 раніше судимий за корисливий злочин проти власності, обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку повторного кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, іншого джерела доходу не має. Зазначене дає обґрунтовано припускати вірогідність ризику, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, суд враховує, що ризик у свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні, під час іспитового строку, корисливого тяжкого злочину, тому обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільно та неефективно.
Осіб, які б поручились за виконання обвинуваченим покладених на них обов`язків, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Стороною захисту не доведено законних та постійних джерел заробітку у обвинуваченого, доказів наявності у обвинуваченого житла на праві власності чи користування, що унеможливлює застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави та домашнього арешту.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність обвинувачення у вчинення тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію та майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За таких обставин, наявність обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає суду підстави для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, так як такий є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленого йому обвинуваченням, меті застосування запобіжного заходу та зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останніх переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, суд робить висновок про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк по 26 листопада 2022 року включно з визначенням розміру застави у відповідності до ч.4 ст.182, п.2 ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України.
Керуючись Главою 18, ст.ст.314-316, 369-372, ч.9 ст. 615 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначити до судового розгляду 05 жовтня 2022 року о 14 годині 00 хвилин у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, за адресою: м. Мукачево Закарпатської області, вул. Мостова, 8.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею ОСОБА_1 одноособово.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, представника потерпілого, обвинуваченого, захисника.
Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 26 листопада 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу, враховуючи ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 52000 (п`ятдесят дві тисячі) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), за реквізитами: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Закарпатській обл., код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408, банк отримувача: ДКСУ м.Київ, МФО отримувача: 820172, рахунок отримувача: UA0018501, в призначенні платежу необхідно вказати: ПІБ сторін по справі, номер справи і суд, в якому розглядається справа, суть справи, дата ухвали про депозитне стягнення.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення ОСОБА_3 застави, покласти на нього на строк до 26 листопада 2022 року включно наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Копію ухвали направити до ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9» та обвинувачену для відома.
На ухвалу в частині обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського
міськрайонного суду ОСОБА_1