У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000357 від 23.03.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 331 КПК України, ст. 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України надіслано клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , яке обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в березні 2021 року у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_4 , знаходячись у лісосмузі розташованій поблизу м. Миколаївка, Донецької області, використовуючи пристрій для пошуку металу дістав з землі вогнепальну зброю 5,45 мм автомат Калашникова «АКС-74» серійний номер « НОМЕР_1 » 1990 року виготовлення разом з боєприпасами патронами калібру 5,45х39мм. В цей же час, на цьому ж місці у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вказаної вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, та в подальшому носіння, зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 підняв знайдену вогнепальну зброю з боєприпасами, тим самим здійснивши незаконне придбання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, після чого, у невстановлений час, приблизно в березні 2021 року, незаконно придбану вогнепальну зброю з боєприпасами взяв у руки та переніс за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив умисне незаконне носіння вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, та почав зберігати вогнепальну зброю та боєприпаси, за вищевказаною адресою, тим самим здійснивши умисне незаконне зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений в ході досудового розслідування час у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами, які знаходяться в іншому приміщенні пункту прийому металобрухту, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

23.03.2021 року приблизно о 07 год. 15 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний, кримінально протиправний, корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, маючи при собі споряджену боєприпасами патронами калібру 5,45х39мм вогнепальну зброю 5,45 мм автомат Калашникова «АКС-74» серійний номер « НОМЕР_1 » 1990 року виготовлення, яку мав намір застосувати для подолання перешкод при заволодінні грошовими коштами, прийшов на територію пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та підійшов до господарчого приміщення (металевого вагону), який знаходиться за вищевказаною адресою, де в той час знаходились потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після цього, 23.03.2021 приблизно о 07 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою розбійного нападу, розуміючи кримінально протиправний характер своїх дій, з метою заволодіння грошовими коштами, що перебували в приміщенні металевого вагону, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу увійшов до вказаного приміщення, де тримаючи у руках заздалегідь підготовану споряджену боєприпасами патронами калібру 5,45х39мм вогнепальну зброю 5,45 мм автомат Калашникова «АКС-74» серійний номер « НОМЕР_1 » 1990 року виготовлення, направив її в бік ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходились у вказаному приміщенні та погрожуючи фізичною розправою, здійснив постріл у стіну приміщення та висунув вимогу потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в той час перебували у вказаному приміщенні щодо протиправного наміру заволодіти грошовими коштами. Вказану погрозу ОСОБА_6 сприйняла як реальну загрозу для її життя і здоров`я та життя і здоров`я ОСОБА_7 , в зв`язку з тим, що побачила в руках ОСОБА_4 бойову вогнепальну зброю.

Після цього ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні металевого вагону за адресою: АДРЕСА_2 , погрожуючи потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшов до столу де знаходився сейф, що є сховищем та куди стороннім особам доступ заборонено, та самостійно дістав грошові кошти в сумі 13 400 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 , заволодівши грошовими коштами в сумі 13 400 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вийшов з приміщення металевого вагону на вулицю, та знаходячись за вищевказаною адресою побачив потерпілого ОСОБА_9 , який в той час підходив до вагону.

Знаходячись у вищевказаному місці, у вищевказаний час, маючи при собі грошові кошти, вважаючи, що потерпілий може перешкодити йому заволодінням вказаним майном, тримаючи в руках споряджену боєприпасами патронами калібру 5,45х39мм вогнепальну зброю 5,45 мм автомат Калашникова «АКС-74» серійний номер « НОМЕР_1 » 1990 року виготовлення, здійснив один постріл у потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального, наскрізного, кульового поранення правого стегна з відкритим уламковим переломом тіла правої стегнової кістки, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Після цього, ОСОБА_4 продовжуючи свій єдиний, кримінально протиправний, злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, повернувся до приміщення металевого вагону та відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Redmi 9С» імей1: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 в корпусі синього кольору, вартістю 2915 грн. 22 коп. із захисним склом вартістю 54 грн. 41 коп. та силіконовим прозорим чохлом вартістю 57 грн., а також планшетом марки «Lenovo ТAB 2 А7-30 DS» імей: НОМЕР_4 , в корпусі білого кольору, вартістю 866 грн. 68 коп., після чого з місця скоєння втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а саме - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, в результаті якого заподіяно тяжкі тілесні ушкодження та поєднаному з проникненням у інше приміщення та сховище.

Постановою прокурора від 17.03.2022 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 до 15.05.2022 включно.

На теперішній час заявлені раніше ризики, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, обвинувачений ОСОБА_4 у разі скасування чи зміни обраного запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 будучи особою, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та заздалегідь знаючи, що за вчинене ним злочинне діяння кримінальна відповідальність передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з цим, можливий термін покарання за інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, свідчить про загрозу втечі останнього. При цьому наслідки і ризик втечі для підозрюваного можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання.

Крім того, продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків обвинувачений ОСОБА_4 шляхом психологічного або фізичного впливу може здійснити тиск на свідків, в тому числі - на потерпілих, з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, достатніми є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінального правопорушення та у зв`язку з чим, в разі обрання відносно останнього запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність з метою забезпечення своїх матеріальних потреб.

Вказаний ризик об`єктивно підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше тричі був судимий за корисливі злочини, що свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення злочинів вказаної категорії.

Також необхідно врахувати і дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 а саме - останній суспільно корисною діяльністю не займався, не мав постійного джерела доходу (заробітку) та не працевлаштований, відсутні міцні соціальні зв`язки, що в свою чергу свідчить про те, що для задоволення своїх соціально побутових потреб ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб без права внесення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_11 у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_4 має намір вступити до лав Збройних Сил України.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, щоклопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України, кримінальне провадження перебуває на розгляді у Слов`янському міськрайонному суді (суддя ОСОБА_12 ). Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого неодноразово продовжувався судом.

Відповідно до п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення на території України коронавірусної хвороби, встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

У зв`язку з відсутністю головуючого у даній справі судді ОСОБА_12 , дане клопотання розглядається слідчим суддею, визначеному в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України, що врегулювано нормами п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд, зобов`язаний, розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинитиіншекримінальнеправопорушеннячипродовжитикримінальнеправопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішені питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (до десяти років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (пенсійного віку він не досяг, офіційно не працює), відсутність міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у розмірі восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку може бути визнаним, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків.

Крім того, продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків обвинувачений ОСОБА_4 шляхом психологічного або фізичного впливу може здійснити тиск на свідків, в тому числі - на потерпілих, з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, достатніми є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не мав постійного джерела доходу (заробітку) та не працевлаштований.

У зв`язку з наведеним, є всі підстави вважати що вищезазначені обставини обґрунтовано викладені прокурором про те, що обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись на волі, може ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому міра запобіжного заходу ОСОБА_4 обрана відповідно до діючого законодавства, виходячи з тяжкості злочину та особи обвинуваченого та зміні не підлягає.

При цьому суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, але жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ствердження сторони захисту щодо необхідності скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наміром ОСОБА_4 вступити до лав Збройних сил України та захищати країну від збройної агресії Російської Федерації, слідчим суддею до уваги не приймається, оцінюється критично, так як жодного доказу на підтвердження дійсності таких намірів стороною захисту не надано. Крім того, як пояснив у судовому засіданні безпосередньо ОСОБА_4 , він не має жодного бойового досвіду, не проходив строкову службу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 331, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» строком на 60 днів, тобто до 11 липня 2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її отримання.

Ухвала може бути оскаржена сторонами до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СуддяСлов`янського

міськрайонного суду

Донецькоїобласті ОСОБА_1