Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

30 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року,

у с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.01.2022 у задоволенні скарги представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000024, відмовлено.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, в якій просила визнати незаконною бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у вказаному кримінальному провадженні та зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_2 серверні блоки, флеш-накопичувачі, жорсткі диски, SSD накопичувач, аркуші з печатками, ноутбуки.
Свої вимоги мотивувала тим, що вказані речі були вилучені слідчим 22.12.2021 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому є тимчасово вилученим майном. Оскільки це майно не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені з обігу, а слідчий у передбаченому ст.171 КПК України порядку з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до слідчого судді не звертався, то відповідно до вимог ст.169 КПК України, це майно підлягає поверненню його володільцю.
Слідчий суддя, встановивши, що майно, про повернення якого порушується питання, не є тимчасово вилученим, оскільки на його виявлення та вилучення прямо надавався дозвіл в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2021, у задоволенні скарги відмовив.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язати слідчого повернути йому вказане майно.
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали провадження, вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.
Згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, кримінальним процесуальним законом не передбачено, про що і зазначено в її резолютивній частині.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1