Справа № 404/6515/19
Номер провадження 1-кп/404/364/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький кримінальне провадження №0004819 від 23.06.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кіровограда, громадянки України, розлученої, маючої трьох дітей, непрацюючої, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,
обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що вона, 23.06.2019 року близько 18 год. 30 хв., більш точного часу слідством не встановлено, разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 перебували в гостях у квартирі своєї знайомої ОСОБА_8 , яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої.

Перебуваючи в кімнаті квартири, що розташована за вищевказаною адресою між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 через ревнощі виникла сварка, в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на вбивство потерпілого ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, та цілеспрямовано, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи вчиняти сварку та маючи умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 тримаючи в руці предмет зовні схожий на ніж, який вона взяла в кухні вказаної квартири, підійшла до потерпілого ОСОБА_10 , який сидів на дивані та нанесла йому один удар в область життєво-важливого органу, а саме в ліву частину грудної клітини останнього.

Діяння ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.115 ч.1 КК України, як вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив про наявність ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Захисник та обвинувачена в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та вказала, що неявка обвинуваченої в судові засідання не є підставою для обрання запобіжного заходу. Додала, що відсутня системність неявки обвинуваченої в призначені судові засідання. Вказала, що остання перебувала під домашнім арештом на протязі 2 років та в неї відсутній умисел його порушувати, а також ухилятися від явки до суду. Пояснила, що 17.02.2022 року сплив строк запобіжного заходу у вигляді домашній арешт, при цьому обвинувачена прибула 14.02.2022 року, хоча засідання у справі, так і не відбулося за клопотанням сторони захисту. 24.02.2022 року почалась війна та в країні оголошено воєнний стан. Після 14.02.2022 року виник конфлікт із матір`ю, та вона була поміщена до психоневрологічного диспансеру, де перебувала на протязі трьох днів, після чого її випустили, однак рідні не пустили додому та не надали речей. Після початку війни обвинувачена повістки не отримувала, а тому не знала про судові засідання. До того ж, аморальна поведінка обвинуваченої не доведена прокурором. Клопотала відмовити у задоволенні клопотання про обрання щодо неї запобіжного заходу, так як не може перебувати за місцем реєстрації та відбувати там домашній арешт. Наразі обвинувачена з 06.03.2022 року проживає за іншою адресою, яке винаймає. Усі мобільні телефони обвинувачена повідомить суду для відправлень їй смс-повідомлень. Стверджує, що матір обвинуваченої не пустила її додому, як тільки відібрали в неї дитину то її вже вдома не було. Обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що з`являється на всі виклики суду, зараз працює та з матір`ю не проживає, так як остання додому не пускає.

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, суд зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Відповідно до п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Під час розгляду клопотання, суд встановив наявність обґрунтованої підозри за ст.115 ч.1 КК України, та причетність ОСОБА_6 до неї, що підтверджується наданими суду матеріалами.

Крім того, під час розгляду клопотання, судом встановлено наявність ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченою ухилятися від кримінальної відповідальності та суду, через тяжкість пред`явленого обвинувачення, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, крім того на виклики суду систематично не з`являлася, перебувала у розшуку;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченою здійснювати вплив на свідків, які в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження по суті не допитувалися.
- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 .
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 змінила засіб мобільного зв`язку, на який отримує по заяві SMS-повідомлення з повісткою про виклик до суду у вказаному кримінальному провадженні, однак суд про його зміну не повідомила. Крім того, обвинувачена змінила місце проживання, не повідомивши про це суд, та в судовому засіданні повідомила про можливість її виїзду з України.
Наявні ризики, свідчать, що їх запобігання не можливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом, особистому зобов`язанню, остання не буде обмежена в своїх діях, а тому ризики передбачені пунктами 3 та 5 не будуть забезпечені, окрім того остання може з метою уникнення відповідальності вчинити спроби направлені на ухилення від суду.

Доводи захисту, не є обставинами, що спростовують оголошену ОСОБА_6 підозру та встановлені ризики, оскільки остання ухиляється від явки до суду, а відтак судом щодо неї застосовувався примусовий привід в призначене судове засідання, який виконаний так і не був.
Таким чином, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0004819 від 23.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 18.30 год. 03.05.2022 року до 18.30 год. 03.07.2022 року, взявши її під варту в залі суду, негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1