Справа № 461/6644/21
Провадження № 1-кс/461/1518/22
У Х В А Л А
05.05.2022 року. м. Львів
в с т а н о в и в :
В судове засідання заявник ОСОБА_3 та особа в інтересах якої подано заяву ОСОБА_4 не з`явилися, скерували на адресу суду заяву про розгляд клопотання за їх відсутності. Клопотання підтримали, просили таке задовольнити.
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання.
Враховуючи передбачені ч.2 ст.174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності учасників процесу з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 11.08.2021 року транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.
Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту була необхідність проведення слідчих дій та збереження майна, з метою недопущення його втрати чи знищення. Також, автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», р.н. НОМЕР_1 , відповідав критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України щодо речового доказу та був залучений для проведення експертиз.
Так, в поданому клопотанні заявник зазначає, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого арешту автомобіля, оскільки всі необхідні слідчі та процесуальні дії проведені, а подальше перебування майна під арештом порушує його права на користування майном.
У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
При цьому, слідчий суддя приймає до уваги та враховує ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як стороною обвинувачення не представлено слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Отже, оскільки жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надано, слідчий суддя вважає, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, які були враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, а тому в подальшій забороні користуватися майном відпала потреба.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки заявником доведено, що у подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.08.2021, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.100, 170, 171, 173, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 13.08.2021 року, на транспортний засіб «VOLKSWAGEN TOUAREG», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05 травня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1