Справа № 159/3775/22
Провадження № 1-кп/159/391/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001371 від 21.07.2019, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001371 від 21.07.2019, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні сектору дізнання Ковельського районного управління поліції Головного управління національної поліції у волинській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001371 від 21.07.2019, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2019 чоловік на ім`я ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою, під приводом продажу балонів з фреоном, заволодів грошима в сумі 3000 гривень, які перерахував на банківський рахунок гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим завдав останньому майнової шкоди на суму 31 000 грн.
Під час проведення слідчих (розшукових) дій та оперативних заходів отримати інформацію, яка б могла сприяти у розкритті кримінального правопорушення та встановити особу (осіб), яка вчинила кримінальне правопорушення не надалось можливим.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з викладених підстав та просила його задовольнити.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав письмову заяву в якій просить справу розглядати без його участі.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відомості про кримінальне правопорушення 21.07.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001371 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що проведеними слідчими діями не вдалось встановити особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, жодній особі не було повідомлено про підозру.
Відповідно до п.1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Наведені норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох умов: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України відноситься до кримінального проступку.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Враховуючи те, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення кримінального проступку пройшло більше трьох років, та зважаючи на те, що особу, яка вчинила зазначене кримінальне правопорушення не встановлено, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.
Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду скасування арешту майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частина 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, приймаючи до уваги той факт, що досудове розслідування по справі завершено, приходжу до переконання, що потреби і надалі обмежувати власника у володінні майном немає, продовження такого арешту спричиняє збитки інтересам власника, оскільки на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст. 170 КПК України.

Аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі N 727/2878/19 (провадження N 14-516цс19).

Так, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду:

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року (справа N 727/2878/19), обставини встановлені в ході розгляду клопотання, приходжу до висновку, що арешт, накладений на майно, а саме на (20 двадцять) балонів фреону вагою 300 (триста) кг, власником яких є ТзОВ «Санмей Україна» та на декларацію про прийняття цього вантажу № від 18.07.2019 необхідно скасувати.
Керуючись ст.ст. 174, 284, 395КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження №0001371 від 21.07.2019, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2019 року на майно, а саме на 20 (двадцять) балонів фреону вагою 300 (триста) кг, власником яких є ТзОВ «Санмей Україна» та на декларацію про прийняття цього вантажу № від 18.07.2019 - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1