Справа № 513/333/22
Провадження № 1-кп/513/57/22
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата кримінальне провадження за № 0000008 13 квітня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Введенка Саратського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

10 січня 2022 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля приміщення магазину Продукти, що розташований по АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_5 переслідуючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та те, що його дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю, із застосуванням фізичної сили раптово, умисно наніс один удар правою рукою стиснутою у кулак у область обличчя ОСОБА_5 , від удару потерпілий, ОСОБА_5 , втратив рівновагу та присів навколішки.

Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , та умисно наніс потерпілому ще один удар правою рукою стиснутою в кулак у ліву частину обличчя.

У результаті своїх умисних, неправомірних дій, ОСОБА_7 , спричинив потерпілому, ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді синця спинки носа, синця лівої щічної ділянки, синця лівої гілки нижньої щелепи, що не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, ушкодження у вигляді перелому кісток носу не були небезпечними для життя, спричинили короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального проступку, зазначені у обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, показав, що за тиждень до 10 січня 2022 року у нього виникла сварка із потерпілим, з приводу стосунків із його дружиною. 10 січня 2022 року приблизно о 15:00 годині він, разом із своїми знайомими, біля будинку культури, будували колону, та після завершення робіт, приблизно о 17:00 годині, пішли у магазин, який розташований у центрі села. В магазині, він разом із знайомими, вживав спиртні напої, та в подальшому до них приєднався потерпілий. Приблизно через півгодини, після того як потерпілий приєднався до них, між ним та потерпілим виникла сварка, з приводу образливих висловлювань про його дружину, після чого обвинувачений не стримався та наніс два удари потерпілому. Удари були нанесені в область щелепи, після другого удару потерпілий присів, та обвинувачений побачив на його лиці кров, у цей час його відтягнули, а потерпілий пішов додому. Примиритись з потерпілим не намагався, із дружиною розлучився. Також зазначив, що вину визнає та мав стриматись від нанесення ударів потерпілому, просив призначити йому покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що 10 січня 2022 року, в магазині по АДРЕСА_2 , куди він прийшов із дружиною, після вживання алкогольних напоїв, між ним та обвинуваченим ОСОБА_7 виникла сварка з приводу стосунків із дружиною обвинуваченого, та обвинуваченим було нанесено йому два удари в обличчя. Після першого удару він втратив рівновагу, після другого удару впав на коліна. Потім обвинуваченого відтягнули, а він пішов додому лікуватись, в той день до лікарні за допомогою не звертався. Вже на наступний день пішов до лікарні знімати побої. З часу завдання тілесних ушкоджень, обвинувачений до нього не підходив, вибачення не просив.

Провина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується наступними доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 квітня 2022 року №0000008, з якого вбачається, що 13 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що 10 січня 2022 року приблизно о 17:30 годині невстановлена особа, знаходячись в с.Введенка по вул. Центральній, вході раптового виниклої сварки спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;

- заявою, з якої вбачається, що 13 квітня 2022 року ОСОБА_5 звернувся до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який 10 січня 2022 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, знаходячись по вул.Цетральній в с.Введенка спричинив йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, шляхом нанесення йому ударів в область обличчя, а саме носу та щелепи;

- висновком експерта №19 від 25 березня 2022 року відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець спинки носа, перелом кісток носа, синець лівої щічної ділянки, синець лівої гілки нижньої щелепи, перелом V правого ребра. Ці ушкодження заподіяні дією тупих предметів, групові і індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що такими предметами могли бути рука стиснута в кулак, озута нога. Морфологічні особливості синців (темно-червоне забарвлення та чіткі контури), час звернення потерпілого до медичного закладу, дозволяють зробити висновок, що вказані ушкодження могли бути заподіяні в строк до 1 доби до моменту огляду; таким чином, виявлені ушкодження могли бути утворені 10 січня 2022 року. Ушкодження у вигляді синців не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді перелому кісток носа не було небезпечним для життя, спричинило короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше 21 днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року), відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 березня 2022 року, із таблицею ілюстрацій, відповідно до якого потерпілий розповідає про обставини нанесення останньому тілесних ушкоджень 10 січня 2022 року приблизно о 17:30 годині, знаходячись біля магазину по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, ОСОБА_7 наніс йому один удар кулаком правої руки в ніс, в результаті чого у ОСОБА_5 виступила кров. Після цього, ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_5 удар прийшовся в область щоки;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 березня 2022 року, із таблицею ілюстрацій, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 розповідає про обставини нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 березня 2022 року, із таблицею ілюстрацій, відповідно до якого ОСОБА_7 розповідає про обставини нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні заявлена відмова від виклику свідків, оскільки обвинувачений вину визнав та зазначив, що не оспорює того, що ним завдані тілесні ушкодження потерпілому, за згодою учасників судового розгляду, вказана відмова була прийнята судом.

Про порушення вимог ст.104-106, 223 КПК України сторони кримінального провадження не повідомляли.

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Сукупність наведених і вивчених у судовому засіданні доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Таким чином, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлучений, має на утриманні двох дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; за місцем проживання характеризується позитивно, постійного місця роботи не має, не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра, раніше не судимий, перебуває на обліку як військовозобов`язаний запасу, службу в лавах ЗСУ України не проходив.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що щире каяття, полягає у визнанні у суді обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. її часу, місця, способу учинення. Крім того, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (постанова ККС ВС від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к).

Так, в ході судового розгляду судом не встановлено щирого каяття, обвинувачений критично оцінює свою поведінку, зазначає що він шкодує про вчинене, разом з тим вказує на те, що його поведінка була спровокована словами потерпілого, з якими він має не приязні стосунки, та після завдання тілесних ушкоджень жодного разу не вибачився перед потерпілим, примиритись з потерпілим не намагався.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З урахуванням вказаних обставин, враховуючи особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення, поведінку обвинуваченого та потерпілого до конфлікту, так і під час конфлікту, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно для його виправлення та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 дії ст. 69 КК України суд не вбачає. Водночас, суд вважає, що в даному випадку покарання, як штраф, буде достатнім, і таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 просив цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом в КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, зокрема, недоторканості права власності та розумності строків (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Відповідно до норми ст. 257 ЦПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином суд вважає за можливе залишити цивільний позов потерпілого без розгляду.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 128, 174, 369 - 371, 373-375 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної і моральної (немайнової) шкоди завданої злочином, - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1