Справа № 468/950/22-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем УКРАЇНИ

06.09.2022 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Баштанка клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000385 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зуївка Харцизького району Донецької області, неодруженого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000385 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

06.09.2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з клопотанням, 04.09.2022 року близько 20.00 годин ОСОБА_5 в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в ході конфлікту зі своєю дочкою ОСОБА_7 , діючи з умислом на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень на грунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив зі столу кухонний ніж, яким умисно завдав останній один удар в область грудної клітини справа, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини справа, правобічного пневмогематораксу.

04.09.2022 року о 23.45 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

05.09.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених у пп.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, оскільки усвідомлює, що вчинив тяжкий злочин, за який передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; може впливати на свідків та потерпілу, які прямо вказують на нього, як на особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення; може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки, перебуваючи на волі зможе вжити заходи щодо створення штучного алібі шляхом підмови знайомих до надання показів на його користь, крім того, підозрюваний раніше був неодноразово судимий за вчинення злочинів, хоча в силу ст. 89 КК України його судимості погашені; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки за місцем проживання характеризується посередньо, проживає без реєстрації та офіційно не працює.

Тому, враховуючи вказані обставини, на думку слідчого, відносно ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, слідчого, які підтримали клопотання, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали клопотання (витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000385; копію рапорту; копію довідки Баштанської ЦРЛ; копію постанови про проведення досудового розслідування групою слідчих; копію заяви ОСОБА_8 ; копію протоколу огляду від 04.09.2022 року; копію доручення; копію протоколу затримання від 05.09.2022 року; копію протоколу допиту потерпілої; копію протоколу огляду від 05.09.2022 року; копію протоколів допиту свідків; копію повідомлення про підозру від 05.09.2022 року; копію протоколу допиту підозрюваного; копію протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного від 05.09.2022 року; копію характеристики; копію довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 05.09.2022 року; копію довідки від 05.09.2022 року №158), слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити з наступних підстав.

При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділенням Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за фактом спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 в приміщенні домоволодіння по АДРЕСА_1 , відомості про яке 04.09.2022 року були внесені до ЄРДР за №0000385 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до протоколу затримання - 04.09.2022 року о 23.45 год. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

05.09.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.

При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що особа, стосовно якої розглядається клопотання, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі протоколом огляду місця події, показаннями потерпілої, свідків та самого підозрюваного, довідкою Баштанської ЦРЛ про заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді у вигляді проникаючого поранення грудної клітини справа, правобічного пневмогематораксу.

Комплекс вказаних доказів дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, при цьому, обґрунтованість підозри не вимагає доведення викладених в такій підозрі фактів поза розумним сумнівом, натомість самі заявлені в довідці лікарні тілесні ушкодження потерпілого дають на даному етапі підстави для підозри ОСОБА_5 за ч.1 ст. 121 КК України.

Що стосується заявленого ризику можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілу та свідків з метою зміни їх показань, то такий ризик можливий, оскільки підозрюваний та потерпіла є родичами та періодично проживають разом, а свідки особисто знайомі з підозрюваним. Але самі по собі такі факти ще не є безумовною підставою для обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки з врахуванням особи підозрюваного, його поведінки під час досудового розслідування, а саме того, що підозрюваний сприяє розкриттю кримінального правопорушення, надаючи показання, які узгоджуються з показаннями інших осіб, та взявши участь у слідчому експерименті, такий ризик можливо усунути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку не спілкуватись з потерпілою та свідками по справі щодо обставин вчинення ним відносно потерпілої кримінального правопорушення.

Також існує ризик можливого переховування підозрюваного від слідства чи суду, оскільки той відповідно до довідки старостинського округу проживає один та без реєстрації, отже не має міцних соціальних зв`язків. Але разом з тим, відповідно до характеристики підозрюваного за місцем його проживання він проживає за адресою АДРЕСА_1 близько семи років, отже фактично має стале та постійне місце проживання, за весь цей час відносно нього будь-яких скарг не надходило, підозрюваний заробляє на життя роботою по найму.

Такі обставини зводять вказаний вище ризик до мінімуму, що спростовує необхідність обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказаний же в клопотанні ризик щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчим та прокурором не доведений, жодних фактичних даних щодо таких спроб не наведено. Навпаки при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_9 сприяє розкриттю кримінального правопорушення, він сам повідомив свідкам про вчинення ним кримінального правопорушення та його показання щодо цього та щодо обставин та причин заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень за своєю суттю узгоджуються з показаннями самої потерпілої та свідків по справі.

Жодними доказами також не підтверджений і заявлений ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, оскільки посилання слідчого при цьому на попередні судимості підозрюваного є безпідставними, оскільки підозрюваний відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, більше того, з часу звільнення підозрюваного з місць відбуття покарання минуло більше 25 років і слідчому судді не надано будь-яких даних які б протягом такого значного часу якимось чином з негативного боку характеризували б підозрюваного. Навпаки, як вказувалось вище, за останні сім років за місцем свого постійного проживання на підозрюваного ніхто не скаржився.

Що ж стосується припущення сторони обвинувачення щодо того, що підозрюваний, спільно проживаючи з потерпілою, може продовжити щодо неї кримінальне правопорушення, то це є виключно нічим не підтвердженим припущенням. Натомість з матеріалів клопотання (показань підозрюваного, потерпілого та свідків, які, серед іншого, вказали, що підозрюваний не вживає алкоголь, натомість його дочка зловживає алкоголем та на ґрунті чого вчиняє сварки) слідує, що дане кримінальне правопорушення мало одиничний характер, було зумовлене, не в останню чергу, власне поведінкою потерпілої, тому сам по собі факт вчинення такого діяння підозрюваним не є свідченням того, що він може в подальшому вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити вже фактично ним вчинене. Крім того, з показань свідків слідує і те, що саме підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення вжив всіх заходів, щоб потерпілій була надана медична допомога, не приховував слідів вчиненого ним кримінального правопорушення.

Інших доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню стороною обвинувачення надано не було.

Більш того матеріали клопотання не містять будь-яких негативних відомостей про особу обвинуваченого, натомість дослідженні докази характеризують його за тривалий період більше з позитивного боку. Слідчий суддя також при обранні запобіжного заходу враховує і вік підозрюваного, якому виповнилось повних 64 роки. З врахуванням описаних вище обставин, які частину заявлених ризиків спростовують, а частину суттєво зменшують, факт періодичного спільного проживання підозрюваного з потерпілою дочкою взагалі не може зумовлювати на шкоду підозрюваному абсолютну ізоляцію його від суспільства у виді обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

За такого, при розгляді клопотання стороною обвинувачення не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, обираючи певний запобіжний захід слід враховувати одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Обрання запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами підозрюваного та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування.

Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та вказують на мінімальну наявність ризиків того, що він може вплинути на потерпілу та свідків та ухилитись від слідства чи суду, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним мінімальним ризикам, слідчий суддя вважає за доцільне обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та необхідність покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, які б унеможливили його перебування поза межами житла в нічний час та залишення ним населеного пункту за місцем свого постійного проживання та дали змогу контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а саме те, що підозрюваний за місцем свого проживання в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин заподіяв тілесні ушкодження потерпілій, - жодним чином не свідчить про нагальну необхідність обмеження його у праві залишати своє житло цілодобово.

Крім того, як вказувалось вище, підозрюваний на постійній основі не працює, а заробляє роботою по найму, тому для отримання законних доходів, він має працювати по найму, отже цілодобовий домашній арешт неспіврозмірно інтересам досудового розслідування обмежить його права на таку роботу та на отримання законних доходів від неї.

Отже таким, що, з одного боку забезпечить баланс інтересів підозрюваного та органу досудового розслідування, а з іншого запобігатиме вказаним вище ризикам, буде запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати місце свого постійного проживання в період з 22.00 до 06.00 години.

Матеріали клопотання не містять доказів, що такий запобіжний захід в даному випадку буде недостатнім, при цьому одночасно такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечить вказаний вище баланс приватних інтересів особи та інтересів досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст.176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці в межах строків досудового розслідування - з 06 вересня 2022 року по 05 листопада 2022 року включно, заборонивши залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 до 06.00 години.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 не відлучатись з с. Новоєгорівка Баштанського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 не спілкуватись з потерпілою та свідками по справі щодо обставин вчинення ним відносно потертої кримінального правопорушення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, та відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.

Строк дії ухвали до 05 листопада 2022 року включно.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя