Справа № 504/2663/22
Провадження № 1-кс/504/356/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 смт. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання слідчого ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про надання дозволу на огляд земельної ділянки в межах кримінального провадження № 0000143 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України, -

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

захисника- ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням ВП № 3 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, 09.09.2022 року о 21.53 на лінію «102» з органів хорони здоров`я надійшло повідомлення про те, що 09.09.2022 року до КНП «Доброславська БЛІЛ» доставляється гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із попереднім діагнозом: множинні ножові поранення, пневматоракс грудної клітки, геморагічного шоку ІІ ст. Виїздом СОГ встановлено: 09.09.2022 року близько 21.00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно нанесла численні ножові поранення в область грудної клітки, шиї гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді: множинні колото-різані рани верхніх кінцівок, грудної клітки, шиї та обличчя, анемія середнього ступеня тяжкості, тим самим своїми діями вчинивши замах на протиправне заподіяння смерті іншій людині. (ЖЕО №4053)
09.09.2022 слідчим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 233, 237 КПК України до постановлення ухвали слідчого судді, у зв`язку із необхідністю врятування слідів вчинення злочину, які самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, було проведено огляд земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що в межах Визирської ОТГ, на якій проживає гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про власника в теперішній час відсутні.

У ході вказаного огляду нічого не виявлено та не вилучено.
Проведення вказаної слідчої (розшукової) дії до постановлення відповідної ухвали, було викликано необхідністю безпосереднього переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, та врятування майна, що могло зберегти сліди злочину, крім того вказане майно як саме по собі, так і в сукупності з іншими доказами може мати суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та використання речей як доказів у вказаному кримінальному провадженні, оскільки, вони мають істотне значення для встановлення об`єктивних обставин у даному кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання.

Адвокат та підозрюваний заперечували, вважали, що вказана процесуальна дія мала була б бути проведена із захисником, оскільки ОСОБА_7 був фактично затриманий.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, - огляд житла чи іншого володіння особи здійснюються згідно правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною 3 ст. 234 КПК України, встановлено, що у разі необхідності проведення огляду (обшуку), слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертаються до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведена необхідність проведення невідкладного огляду і домоволодіння особи, вилучення важливих в даному кримінальному провадженні речових доказів, доведена неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих доказів, те, що ці докази самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку з яким подано клопотання.

Слідчий суддя не погоджується з тим доводом сторони захисту, що затримання, особистий обшук засудженого, негайний огляд домоволодіння затриманої особи були незаконними, оскільки здійснені до внесення відомостей до ЄРДР, а огляд проведений без участі захисника, коли особа вже була фактично затримана.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що правило частини 3 ст. 233 КПК України визначає, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.
Тобто процесуальний закон прямо передбачає (не виключає) вчинення такої процесуальної дії як огляд, обшук до внесення відомостей до ЄРДР.
Протокол огляду місця події слідчий почав складати 10.09.2022 року о 01.32 год, закінчив складати о 01.55 год.
Відомості до ЄРДР внесені слідчим групи слідчих у 01.50 год 10.09.2022 року.
При проведенні слідчої дії огляду був присутній сам ОСОБА_7 .
Слідчий суддя звертає увагу сторони захисту, що особистий обшук, огляд є складовою процесу затримання і, таким чином, законне затримання саме собою дає підстави для проведення особистого обшуку, огляду.
Більше того, слід взяти до уваги, що особистий обшук затриманої особи, огляд особи, земельної ділянки, нерухомості, іншого майна є необхідним, крім фіксації доказів правопорушення, також для забезпечення безпеки як осіб, що затримують, так і інших осіб, включаючи саму затриману особу.
Тому особистий обшук, огляд, в тому числі особи, земельної ділянки, нерухомості як правило, проводиться невідкладно після затримання.
Таким чином, законність проведення обшуку до внесення відомостей в ЄРДР залежить від того, чи законно проводити затримання за таких обставин.
Затримання в порядку статей 207 або 208 КПК, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією. Оскільки закон надає органам правопорядку повноваження за певних умов проводити затримання без попереднього судового дозволу, це означає, що законодавець визнає непередбачуваність обставин, які зумовлюють таке затримання.
Крім того, частина 1 статті 214 КПК надає повноваження вносити відомості про правопорушення до ЄРДР лише слідчому, прокурору і дізнавачу.
Таким чином, уповноважена службова особа, яка затримала підозрюваного відповідно до статті 208 КПК і яка не є слідчим, прокурором або дізнавачем, не може внести відомості до ЄРДР.
Це можливо лише після того, як відомості про правопорушення стануть відомі особам, яким надано таке право.
Виходячи з наведеного, наявність чи відсутність у ЄРДР на час затримання та особистого обшуку особи, огляду земельної ділянки, нерухомості, іншого майна, відомостей про правопорушення, у зв`язку з яким відбулося затримання, не може вважатися умовою його законності.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що в обставинах цієї справи здійснення затримання і обшуку підозрюваної особи, огляд належної цій особі домоволодіння та/чи земельної ділянки до внесення в ЄРДР відомостей про правопорушення, про яке стало відомо в результаті його затримання і обшуку, рівно як і без участі захисника, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону в цьому аспекті.
Відповідно до частини 1 статті 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню. Тобто закон вимагає встановити прямий причиновий зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами.
Слідчий суддя зазначає, що не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Необґрунтовано тривале тримання під вартою або погані умови утримання можуть становити серйозне порушення фундаментальних прав особи, однак самі собою не впливають на допустимість доказів, отриманих під час кримінального провадження.
Тому, навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак це порушення прямо не впливало на отримання доказу, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані "внаслідок" такого порушення.
Таким чином, для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.
Слідчий суддя послідовно може визнати недопустимими показання, отримані від підозрюваної особи під час слідчих дій у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе.
Це пояснюється тим, що право особи давати показання без застосування примусу лежить у самому серці кримінального процесу, тому для оцінки допустимості показань визначальним є дотримання права особи зберігати мовчання, і, відповідно, права бути поінформованим про такі права. Порушення цих прав має або може мати прямий вплив на зміст отриманих показань і, таким чином, такі порушення є релевантним фактором для оцінки допустимості показань.
Однак слідчий суддя підкреслює, що в цій справі не йдеться про допустимість свідчень, наданих затриманою особою, оскільки жодні відомості, які були повідомлені фактично затриманою особою в цей час, не були використані під час слідчим під час проведення слідчої дії огляду земельної ділянки.
Питання, порушене стороною захисту також не може стосуватися і допустимості речових доказів, оскільки під час огляду земельної ділянки по АДРЕСА_2 речові докази взагалі не виявлені.
Слідчий суддя не вважає виправданим беззастережно поширювати підходи, що застосовуються до оцінки показань, на оцінку допустимості речових доказів.
Підходи до оцінки допустимості показань і допустимості доказів, які хоча й можуть бути отримані примусово, але існують незалежно від волі особи, як, наприклад, документи, зразки дихання, крові, сечі або тканин тіла для проведення експертизи, суттєво відрізняються.
Під час кримінального процесу вживаються всі можливі заходи, щоб речові докази не зазнали будь-якого впливу, особливо з боку зацікавлених осіб.
Ці заходи включають несподівані обшуки, невідкладне фіксування доказів під час огляду місця події, детальні правила збереження речових доказів і навіть тримання особи під вартою для перешкоджання впливу на докази.
Більше того, закон навіть передбачає кримінальну відповідальність за приховування слідів злочину.
Мету убезпечення речових доказів від впливу особи має й обшук особи негайно після її затримання.
Таким чином, фактори, які можуть зумовити недопустимість показань особи, можуть не мати впливу на допустимість доказів, які мають зовсім іншу природу.
Виходячи з цього, слідчий суддя зазначає, що хоча ОСОБА_7 в розумінні процесуального закону був вимушений підкоритись команді слідчого перебувати поруч, тобто був фактично затриманою особою, і в цьому аспекті мав права на захисника, проте, за обставин цієї справи у слідчого судді немає підстав вважати, що проведення невідкладного огляду належного затриманій особі домоволодіння (земельної ділянки), чи проведення особистого обшуку з метою виявлення та вилучення речових доказів стало безпосереднім наслідком порушення прав затриманої особи в значенні частини 1 статті 87 КПК, оскільки такі властивості цих доказів не залежали від волі особи і особистий обшук та невідкладний огляд, обшук домоволодіння міг бути проведений без добровільної згоди особи, тобто без будь-якого впливу інформації, отриманої від неї.
Тим самим слідчий суддя відхиляє і довід сторони захисту, що відсутність добровільної згоди особи на проведення її особистого обшуку, огляду домоволодіння, земельної ділянки.
Слідчий суддя також не вважає, що процесуальна дія як невідкладний огляд земельної ділянки проведена внаслідок порушення права на допомогу захисника, виходячи з такого.
Затримання в порядку статей 207 або 208 КПК, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією, що зумовлює й неможливість забезпечити присутність захисника в той час і в тому місці, де може відбутися таке затримання.
Таким чином, відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому статтею 208 КПК, та під час її особистого обшуку, невідкладного огляду належного затриманій особі домоволодіння, земельної ділянки, іншого нерухомого майна не може вважатися порушенням кримінального процесуального закону.
Тому відсутність роз`яснення права на захисника в обставинах затримання і особистого обшуку не призвело до обмеження у користуванні правовою допомогою, оскільки ці дії могли бути проведені без участі захисника.
Таким чином, слідчий суддя вважає що клопотання підлягає задоволенню, з підстав ст.ст. 234, 237 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 233, 237, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл слідчому СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 на проведення огляду земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,, що в межах Визирської ОТГ, на якій проживає гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1