Справа № 369/3237/22
Провадження № 1-кп/369/1616/22
В И Р О К
іменем України
15.06.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарці ОСОБА_2

за участі прокурорки ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області, Мукачівського району, смт.Чинадійово, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2022 року близько 19 години 00 хвилин (точного часу судом не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, залишила у житловому будинку без допомоги свого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча зобов`язана була піклуватися про малолітню дитину і мала надати йому допомогу, не повідомивши при цьому нікого про місце перебування малолітньої дитини в будинку, зачинила вхідні двері шляхом прикриття, та залишила на тривалий час малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без нагляду, тим самим поставила останнього, у небезпечний для життя стані і він був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство.

Крім того, ОСОБА_5 , жодних дій, спрямованих для убезпечення малолітнього ОСОБА_6 від отримання останнім травм, тілесних ушкоджень або скоєння нею дій, наслідком яких могло бути відвернення настання загибелі малолітньої дитини, вжито не було, родичам або іншим особам догляд за своєю дитиною ОСОБА_5 не доручала. При цьому жодної нагальної потреби у залишенні вищевказаного будинку 20.01.2022 у ОСОБА_7 не було, як і обставин, які б заважали або перешкоджали їй узяти малолітнього сина із собою.

Внаслідок вищевказаної бездіяльності, після залишення ОСОБА_7 , малолітнього сина ОСОБА_8 , будучи особою, яка була позбавлена можливості вжиття заходів до самозбереження через малолітство, через свідоме залишення його без нагляду, ОСОБА_6 опинився один в будинку, який з невстановлених судом причин загорівся.

Згідно висновку експерта №92 від 21.01.2022 смерть ОСОБА_6 , 2020 р.н. настала внаслідок отруєння чадним газом.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, повністю погодилася з обвинувальним актом.

У скоєному щиро розкаялася.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 визнала вину у повному обсязі, визнавала її в ході досудового розслідування, повністю погодилася з обвинувальним актом, суд на підставі ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої, роз`яснивши при цьому права, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд визнає, що обвинувачена ОСОБА_5 давала правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Тому, оцінивши зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозабезпечення через малолітство, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватись про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило смерть особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд, крім обставини, що пом`якшує її покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини скоєного кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченої, яка вчинила тяжкий злочин, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченої, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 135 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченої, її ставлення до скоєного кримінального правопорушення, яка розкаялася у вчиненому, суд вважає, що її виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, покладаючи на неї частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

ОСОБА_5 зобов`язати в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 змінити із тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на особисте зобов`язання: повідомляти суд про зміну місця проживання, не виїзжати на постійне проживання за межі України без дозволу суду, з`являтись на першу вимогу суду.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1