ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1907/22 Справа № 173/1130/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. п.6, 9, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, -
В с т а н о в и л а:

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 - п.п. 6, 9, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч.4 ст. 187 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна;
- за ч.2 ст.15 - п.п. 6, 9, 12, ч.2 ст. 115 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі, без конфіскації майна
Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років, без конфіскації майна. Згідно ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді 1 року позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.08.2016 року, та остаточно призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді 11 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Зараховано ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 05.04.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 - п.п. 6, 9, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, та призначене йому покарання:
- за ч.4 ст. 187 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна;
- за ч.2 ст.15 - п.п. 6, 9, 12, ч.2 ст. 115 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років, без конфіскації майна.
Зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.04.2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволений у повному обсязі.
Стягнуто солідарно з засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди 42 890 гривень 27 копійок, у відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень
22 червня 2022 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали вказаного кримінального провадження, з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, в обґрунтування якого ОСОБА_7 вказує, що після ухвалення вироку його захисник завірив його у тому, що на рішення суду у встановлений законом тридцятиденний строк буде подана апеляційна скарга, однак до цього часу остання складена та направлена до суду не була. Враховуючи зазначене, вважає, що захисником не надано належної правової допомоги та своєчасно не подано скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши та перевіривши доводи, викладені в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, та співставивши їх з матеріалами судового провадження, колегія суддів прийшла до наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
З матеріалів справи видно, що 27 лютого 2020 року обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 були присутні в судовому засіданні під час проголошення оскаржуваного вироку суду, при цьому учасникам процесу було роз`яснено порядок та строк його апеляційного оскарження. Згідно розписки, копію вироку суду ОСОБА_7 , будучи особою, що тримається під вартою, отримав 12 березня 2020 року (т. 6 а.с.72).
У встановлений законом строк стороною захисту апеляційна скарга подана не була.
У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що останньому не було відомо про неподання апеляційної скарги захисником, спростовуються матеріалами справи.
Згідно графіку ознайомлення з матеріалами справи, ОСОБА_7 27.04.2020 року почав ознайомлення, а до 09 вересня 2021 року в повному обсязі ознайомився з ними (а.с. 123), тобто останньому було достовірно відомо про відсутність апеляційної скарги захисника.
Крім того, 20 вересня 2021 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_11 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року. За результатами апеляційного розгляду 11 травня 2022 року, у зв`язку з відмовою від вказаних апеляційних скарг, в порядку ст. 403 КПК України було закрите апеляційне провадження за ними.
З матеріалів справи вбачається, що апеляційний розгляд за цими апеляційними скаргами проводився за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , при цьому останній належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду, отримував копії судових рішень, про що свідчать розписки ОСОБА_7 та повідомлення (т. 6 а.с. 139, 142, 155, 176, 204), а також захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 належним чином викликався до суду апеляційної інстанції.
Таким чином, щонайменше з початку ознайомлення з матеріалами справи 27 квітня 202 року (т. 6 а.с. 123) і до часу подання апеляційної скарги 30.06.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 бул достовірно відомо про те, що апеляційна скарга в його інтересах захисником ОСОБА_8 не подана і в апеляційному порядку не розглядається.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і об`єктивно перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.
Доводи обвинуваченого щодо правової необізнаності та відсутності інформації щодо подачі апеляційної скарги його захисником суд апеляційної інстанції не може визнати поважними, оскільки останньому під час постановлення оскаржуваного вироку було роз`яснено порядок та строк його апеляційного оскарження, копію вироку з таким роз`ясненням у письмовому вигляді обвинувачений отримав 12.03.2020 року, відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_12 ще у вересні 2021 року в повному обсязі ознайомився з матеріалами справи.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
В свою чергу, необґрунтоване поновлення процесуальних строків оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України, зокрема Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625), так і судова практика Європейського суду з прав людини.
Таким чином, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення є порушенням принципу правової визначеності.
Матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин більше, ніж дворічного пропуску строку апеляційного оскарження, не наведено таких причин і у клопотанні, у зв`язку з чим в його задоволенні належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 376, 395, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_7 у поновленні строку апеляційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. п.6, 9, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4