ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/6727/21
Провадження № 1-кп/210/292/22

"26" травня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), кримінальне провадження №0000572 від 05 жовтня 2021 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 26 травня 2003 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки;

2) 14 квітня 2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років 02 місяців позбавлення волі;

3) 21 березня 2007 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.15 ч.3 ст.185 ч.3, ст.71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років 01 місяця позбавлення волі. Звільнився 05 січня 2010 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання;

4) 21 червня 2011 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. Звільнився 06 лютого 2014 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2014 року, умовно-достроково, на підставі ст.81 КК України, на невідбутий термін покарання 01 рік 01 місяць 15 днів;

5) 11 червня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва, за ст.ст.186 ч.2, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років 03 місяців позбавлення волі. Звільнився 10 січня 2019 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2021 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тримав в руках свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А». Побачивши мобільний телефон, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння даним телефоном. Так, ОСОБА_4 під приводом здійснення телефонного дзвінка, використовуючи обман, як спосіб отримання доступу до майна, попросив у малолітнього ОСОБА_6 його мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9А», на що останній погодився та передав мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_4 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9А», блакитного кольору, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та його законному представнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4134 від 21 жовтня 2021 року, становить 2831,02 гривня. Не зважаючи на вимоги потерпілого та свідка ОСОБА_8 негайно припинити злочинні дії та повернути викрадене майно, використовуючи свою фізичну перевагу над малолітнім ОСОБА_6 , який намагався наздогнати ОСОБА_4 , останній швидко зник з місця злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 першочергово вину у пред`явленому звинуваченні не визнав, не погодився з кваліфікацією своїх дій, та пояснив, що дійсно 05 жовтня 2021 року, в денний час доби перебував в стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 . У зв`язку із перебуванням в стані алкогольного сп`яніння він загубив свій мобільний телефон. Також там він побачив дітей, у котрих попрохав мобільний телефон, щоб здійснити дзвінок. Один із них передав йому свій мобільний телефон, щоб здійснити дзвінок. Він почав телефонувати, та під час розмови по телефону відійшов від дітей, а в подальшому коли завершив дзвінок, побачив, що дітей поруч вже не було. Куди вони поділися він не знає. Ніхто з них за ним не біг, та не вимагав повернути мобільний телефон. Потім він пройшов через гаражі до лавки, де присів, та заснув, а потім його розбудили працівники поліції.

У зв`язку із невизнанням обвинуваченим своєї провини, судом було вирішено питання про повний розгляд справи.

Допитаний в ході судового розгляду законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 , суду пояснив, що безпосереднім очевидцем подій він не був, все що трапилося йому відомо зі слів свого сина. Так пояснив, що восени 2021 року, вересень, жовтень, в денний час доби, точного часу він не пам`ятає, додому повернувся його молодший син ОСОБА_6 та розповів, що повертаючись додому після школи, до нього підійшов невідомий чоловік, котрий перебував в стані алкогольного сп`яніння, та попрохав належний його сину мобільний телефон, котрий йому подарували на день народження, щоб здійснити дзвінок, на що його син погодився, та передав йому телефон. Потім чоловік взявши телефон почав тікати, син гнався за ним та прохав повернути телефон, однак чоловік його не повертав. Переслідував син чоловіка біля пів години, але в подальшому загубив його з поля зору в гаражах. Він, законний представник малолітнього потерпілого телефонував на мобільний номер сина, там йому відповів чоловік, грубив йому, висловлювався нецензурною лайкою та кинув слухавку. В подальшому він підключив до пошуків старшого сина. В подальшому поліція знайшла того чоловіка, при котрому був належний його сину мобільний телефон, та його син впізнав чоловіка, котрий попрохав телефон, а потім почав тікати, то був обвинувачений ОСОБА_4 . Зазначив про відсутність претензій до обвинуваченого, так як телефон було повернуто, покарання останньому просив призначити на розсуд суду.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . 05 жовтня 2021 року вона перебувала вдома, та з вікна квартири побачила підозрілого чоловіка, котрий підійшов до двох дітей, дівчинки ОСОБА_9 , котра проживає в її будинку, та якогось хлопчика, вона подумала, що то її однокласник. В подальшому вона побачила, що дівчинку покликала додому мама, та вона пішла, а чоловік почав розмову з хлопчиком, та той щось передав чоловіку. Вона відчинила вікно, та запитала у хлопчика, чи той передав чоловіку мобільний телефон, на що той відповів, що так. Вона запитала у чоловіка нащо йому телефон, той відповів, що йому треба зателефонувати. Потім чоловік потрохи почав відходити від хлопчика, а той підходити до нього. Вона сказала чоловікові, щоб він повернув телефон, однак той почав тікати, хлопчик побіг за ним. Вона була в піжамі, поки спустилася на вулицю, їх вже не було, але вона візуально запам`ятала куди вони побігли, через гаражі, вона побігла туди, зустріла перехожу, та запитала, чи не бачила вона чоловіка та хлопчика. Та їй повідомила, куди вони побігли, однак наздогнати їх вона вже не змогла, та повернулася до двору, шукала їх з пів години по дворах, однак так і не знайшла. Побігла до мами дівчинки ОСОБА_9 , та скала їй, щоб та телефонувала батькам хлопчика та дізналася, чи повернувся він додому. Вона повернулася додому, та з вікна побачила маму ОСОБА_9 , котра стояла біля під`їзду, та повідомила, що викликала поліцію. Вона запам`ятала того чоловіка, то був обвинувачений ОСОБА_4 .

В подальшому, після допиту законного представника малолітнього потерпілого та свідка, обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначивши дату, час, спосіб та наслідки вчинення вказаного кримінального правопорушення, що відповідає викладеним в обвинувальному акті обставинам. Свої дії пояснив перебуванням в стані алкогольного сп`яніння, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

При цьому, сторона захисту та обвинувачення не наполягали на виклику та допиту інших свідків.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а обов`язок доказування вини покладено на прокурора (ст.91 ч.2 КПК України, ст.92 ч.1 КПК України).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Провина обвинуваченого ОСОБА_4 окрім визнання ним свої вини, також підтверджується показами допитаного в ході судового розгляду свідка, та наявними матеріалами кримінального провадження №0000572 від 05 жовтня 2021 року, а саме:

- протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05 жовтня 2021 року, відповідно до якого слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 від ОСОБА_7 було прийнято заяву, в котрій останній просить притягнути до відповідальності невідомого чоловіка, котрий 05 жовтня 2021 року, о 14 годині 10 хвилин, перебуваючи біля будинку №34 по вулиці Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9А», блакитного кольору, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , який відкрито викрав у його малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим спричинивши йому майнові збитки (арк.крим.пров.№8);

- протоколом огляду від 05 жовтня 2021 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є місце вчинення кримінального правопорушення, ділянка місцевості, що розташована у дворі будинку АДРЕСА_2 , де обвинувачений ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном малолітнього потерпілого, та зник з викраденим майном (арк.крим.пров№9-11);

- протоколом огляду від 05 жовтня 2021 року, об`єктом огляду якого є лавка, розташована біля 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено сплячого обвинуваченого ОСОБА_4 , та під час його поверхневого обшуку, у останнього було виявлено викрадений у малолітнього потерпілого мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А», блакитного кольору, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 (арк.крим.пров.№12-13);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05 жовтня 2021 року, за участі понятих, під час проведення котрого свідок ОСОБА_8 впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 за зовнішнім виглядом та рисами обличчя, як особу, котра 05 жовтня 2021 року відкрито викрала у малолітнього ОСОБА_6 мобільний телефон, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення (арк.крим.пров.№17-19);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06 жовтня 2021 року, та фото таблицею до нього, за участі понятих, батька та психолога, під час проведення котрого малолітній потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 за зовнішнім виглядом та рисами обличчя, як особу, котра 05 жовтня 2021 року відкрито викрала у нього мобільний телефон, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення (арк.крим.пров.№45-47);

- протоколом огляду від 07 жовтня 2021 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А», блакитного кольору, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , котрий було виявлено та вилучено під час обшуку обвинуваченого ОСОБА_4 , та котрий було впізнано законним представником малолітнього потерпілого як той, що було відкрито викраденого у його сина (арк.крим.пров.№50-52);

- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №4134 від 21 жовтня 2021 року, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9А», блакитного кольору, бувшого у використанні, придбаного в вересні 2021 року, який перебував у робочому стані, без пошкоджень, без комплекту передбаченого виробником, станом цін на 05 жовтня 2021 року, складає 2831,02 гривня (арк.крим.пров.№57-61).

Зазначені вище докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Надаючи правову оцінку показам обвинуваченого, законного представника малолітнього потерпілого, свідка, матеріалам кримінального провадження, суд виходить із наступного.

У своїх рішеннях у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 провину першочергово не визнав, в подальшому все таки провину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, свої дії пояснити не зміг в силу перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 безпосереднім очевидцем подій, що мали місце 05 жовтня 2021 року не був, все що відбувалося йому відомо зі слів свого сина по пояснень інших осіб.

Свідок ОСОБА_8 була безпосереднім очевидцем подій, що мали місце 05 жовтня 2021 року, та того, як обвинувачений ОСОБА_4 відкрито заволодів належним малолітньому потерпілому мобільним телефоном, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду від 05 жовтня 2021 року встановлено, що на лавці, розташованій біля 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , було виявлено сплячого обвинуваченого ОСОБА_4 , та під час його поверхневого обшуку було виявлено викрадений у малолітнього потерпілого мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А».

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06 жовтня 2021 року, малолітній потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 за зовнішнім виглядом та рисами обличчя, як особу, котра 05 жовтня 2021 року відкрито викрала у нього мобільний телефон, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Оцінивши в сукупності усі докази у справі, суд вважає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та кваліфікує його дії як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно зі ст.65 КК України, призначаючи покарання, у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи, перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), його матеріальний стан, тощо, а тому при призначенні покарання суд враховує також особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 першочергово провину не визнав, в подальшому все таки провину визнав повністю, щиро розкаявся, від вчинення кримінального правопорушення є потерпілий, майнові збитки відносно котрого повністю відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, до взяття під варту не працював, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, перебував під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, характеризується задовільно.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №439 від 08 листопада 2021 року, ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно з досудовою доповіддю, складеною Тернівським районним відділом м. Кривий Ріг Філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавленні або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд також враховує те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.8 ч.2 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді справи судом також враховано п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.50 КК України випливає, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Також, слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

У відповідності до вимог ст.65 КК України, покарання має бути призначене у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а більш м`яке покарання може бути призначене лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

Керуючись ст.65 КК України, суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілому ОСОБА_6 та його законному представнику ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням завданого майнового збитку на загальну суму 2831,02 гривня, котрий повністю відшкодовано шляхом повертання викраденого майна. Цивільний позов не заявлено, право на його пред`явлення роз`яснено.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк покарання рахувати з 05 жовтня 2021 року.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк покарання рахувати з 05 жовтня 2021 року.

Речовий доказ перерахований на арк.крим.пров.№49, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А», блакитного кольору, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , котрий згідно розписки від 07 жовтня 2021 року повернуто законному представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 , залишити у останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0000572 від 05 жовтня 2021 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/6727/21, провадження №1-кп/210/292/22.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому, його захиснику та прокурору копія вироку вручається та направляється для вручення негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1