Справа № 545/3626/22
Провадження № 1-в/545/866/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, міста Харкова, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 29.01.2002 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.81 ч.3, 185 ч.2, 70, 69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 29.05.2022 року умовно-достроково на 1 місяць 28 днів; 2) 08.11.2004 року Дзержинським районним судом м. Харкова за 309 ч.1, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік; 3) 04.11.2011 року Харківським районним судом Харківської області за ст.185 ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 4) 08.11.2011 року Київським районним судом м. Харквоа за ст.185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці;

Засудженого: 01.06.2017 року Харківським районним судом Харківської області за ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. В силу ст.72 ч.5 КК України, зараховано строк покарання час попереднього ув`язнення з 26.02.2017 року по 03.07.2017 року, -

встановив:

Начальник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» звернувся із поданням про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 відбув встановлені законом строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений направив до суду заяву, відповідно до якої розгляд подання прохав провести без його участі.

Представник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» подав заяву до суду, в якій прохав подання розглядати без його участі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання заперечив.

Суд, врахувавши думки прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, проходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом ОСОБА_4 засуджений 01.06.2017 року Харківським районним судом Харківської області за ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. В силу ст.72 ч.5 КК України, зараховано строк покарання час попереднього ув`язнення з 26.02.2017 року по 03.07.2017 року.

Початок строку відбування покарання 26.02.2017 року, кінець строку відбування покарання 19.10.2023 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.02.2017 року. Під час тримання в державній установі СІЗО м. Харкова характеризувався задовільно, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
11.07.2017 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання допускав порушення режиму тримання, за що мав 2 стягнення.
Постановою начальника ДУ «Темнівська випрана колонія (№100)» від 09.08.2021 року переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації як засудження, який став на шлях виправлення. За час відбування покарання на ДСР стягнень не мав, характеризувався позитивно, чотири рази заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку.
Працевлаштований до бригади по виконанню господарських робіт в установі за межами охоронюваної зони.
За вироком Харківського районного суду Харківської області від 01.06.2017 року вину у скоєному злочині визнає.
Відповідно до висновку начальника СПС лейтенанта внутрішньої служби погодженого з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи підполковника внутрішньої служби засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення за час відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Аналізуючи встановлені обставини, суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення, поведінка засудженого не була стабільно позитивною протягом всього строку відбування покарання, враховуючи, що він має 2 стягнення , а тому ОСОБА_4 не заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, але не довів його тане заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України, а відтак в подання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)»
Керуючись ст. 537 КПК України, суд:

ухвалив:

У задоволенні подання начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1