Справа № 372/28/22
Провадження № 1-кп-146/22
В И Р О К
іменем України

09 серпня 2022 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілої особи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Обухів матеріали кримінального провадження відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Семенівка Обухівського району Київської області, громадянина України, який не працює, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, з повною загальною середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий:1) 02.06.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт.2) 22.12.2021 Обухівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, в силу ст. 75,76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив умисний, корисливий злочин проти власності поєднаний з проникненням у сховище, вчинений повторно за наступних обставин.

В листопаді 2021 року точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу Трипільської «ТЕС», що по вулиці Приозерна, №1в, помітив кабельні колодязі всередині яких знаходились кабелі телефонного зв`язку.

01.12.2021, близько 10 години 10 хвилин, ОСОБА_4 прибув до адреси: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Приозерна, 1в, маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, крадіжки кабелів телефонного зв`язку, які знаходилися в кабельних колодязях № 4, 5, 6, та діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив не зачинені на замки люки вищевказаних кабельних колодязів та по черзі проник до кожного із них, за допомогою металевих ножиць, які він приніс з собою почав відокремлювати частини мідного кабелю телефонного зв`язку марки «ТППЕП 100х2х0,5» загальною довжиною 74 метра, з кабельних колодязів №№4,5,6, та власноруч почав витягувати його назовні.

Після чого, ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел на вчинення крадіжки вказаних кабелів, діставши частини обрізаних ним мідного кабелю з вищевказаних колодязів, змотав їх у бухти, та по черзі почав їх переносити до місця, яке розташоване поблизу Трипільської «ТЕС». Перенісши вищевказані чотири бухти мідного кабелю, ОСОБА_4 , направився до зупинки громадського транспорту, що знаходиться неподалік Трипільської ТЕС, де його зупинив працівник Трипільської ТЕС, що на той час здійснював обхід кабельних колодязів.Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду Трипільській «ТЕС» на загальну суму 766,64 гривень.

Окрім цього, встановлено, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, включених до таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік) тобто і амфетаміну, включених до таблиці ІІ вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями: 13, 16, 19 та 20 цього Закону.Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці ІІ Переліку:- заборона обігу аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин (ст. 13 Закону);- діяльність з розроблення нових наркотичних засобів або психотропних речовин (ст. 16 Закону);- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Всупереч зазначеним вимогам Закону, ОСОБА_4 , якого 22.12.2021 засуджено Обухівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України, знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, протягом року після засудження за наступних обставин.

Так, 12.04.2022 близько 10 години, ОСОБА_4 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Школа», яка розташована по вулиці Київська в місті Обухів Київської області, діючи умисно, з метою незаконного придбання та зберігання психотропних речовин для особистого вживання, без мети збуту, знайшов під лавкою на землі два поліетиленових пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, обіг якої обмежено «амфетамін», та поклав до кишені своєї сумки, тим самим незаконно придбав та став зберігати при собі психотропну речовину для особистого вживання, без мети збуту.

12.04.2022 року о 12 годині 40 хвилин поблизу відділу реєстрації актів цивільного стану, який розташований по вулиці 8-го Березня в місті Обухів Київської області, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України працівниками Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області. В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , в присутності понятих, з кишені сумки, яку він мав при собі, виявлено та вилучено: поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору всередині, що відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «амфетамін», маса якої становить: 0,211 г та 0,111 г., загальною масою 0,322 г., яку ОСОБА_4 , умисно, незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, впевнившись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , роз`яснивши йому та іншим учасникам кримінального провадження вимоги даної статті та її наслідки у вигляді обмежень при апеляційному оскарженні, вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення заяви обвинуваченого про обмежене дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, представника потерпілого, прийшов до висновку провести обмежене дослідження доказів по справі шляхом допиту обвинуваченого, дослідження висновків експертизи про розмір матеріального збитку за ч. 3 ст. 185 КК України, експертизи матеріалів, речовин та виробів за ч. 2 ст. 309 КК України, документів, наданих в обґрунтування цивільного позову, документів, які характеризують особу ОСОБА_4 , та тих, що підтверджують процесуальні витрати та необхідні для вирішення долі речових доказів.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, окрім визнавальних показань самого ОСОБА_4 в судовому засіданні, його провина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доводиться й висновком експерта судової товарознавчої експертизи від 14.12.2021 року № 4953, відповідно до якої, ринкова вартість викраденого майна, переданого на дослідження, а саме мідного кабелю марки ТППЕП 100х2х0,5 довжиною 74 м, який був в експлуатації з 2002 року, становить 766 грн. 64 коп. Інкримінована кваліфікуюча ознака повторності доводиться вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто за скоєння корисливого злочину проти власності, та довідкою органу пробації, відповідно до якої покарання, призначене ОСОБА_4 у вигляді громадських робіт не відбуто останнім.

Таким чином, злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Окрім визнавальних показань самого ОСОБА_4 в судовому засіданні, його провина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, доводиться висновком експерта від 18 квітня 2022 року за № СЕ-19/111-22/10068-НЗПРАП, відповідно до якого за Списком № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, речовина, вилучена у ОСОБА_4 є: психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «амфетаміном», маса якої становить: 0,211 г та 0,111 г., загальною масою 0,322 г. Інкримінована кваліфікуюча ознака повторності доводиться вироком Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто за скоєння злочину в сфері незаконного обороту наркотичних речовин, їх аналогів та прекурсорів до покарання у вигляді одного року обмеження волі із застосуванням іспитового строку 1 рік.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, під час іспитового строку, що свідчить про небажання особи стати на шлях виправлення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має попередні судимості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає визнання провини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд виходить із наступного. По-перше, за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який вчинений після постановлення вироку від 02.06.2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням покарання у вигляді громадських робіт, але до постановлення вироку від 22.12.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням покарання у вигляді 1 року обмеження волі із іспитовим строком 1 рік, суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.

При цьому слід зазначити, що вимоги ч. 4 ст. 70 КК України не можуть бути застосовані при призначенні покарань за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, яким судом обрано реальне покарання, та за вироком Обухівського районного суду Київської області від 22.12.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України, яким ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Таке застосування могло б мати місце тільки при призначенні покарання за попереднім вироком, яке б належало відбувати реально, в протилежному випадку ці вироки повинні виконуватися самостійно (правова позиція ВС в постанові ОП ККС ВС у справі № 443/806/19).

Далі суд призначає покарання за ч. 2 ст. 309 КК України із врахуванням вищевказаних обставин у вигляді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України.

Так, із застосуванням ст. ст. 71, 72, ч. 3 ст. 78 КК України, суд призначає покарання за сукупністю вироків, обравши запропонований законодавцем принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, тобто вироком від 22.12.2021 року, до покарання, призначеного за новим вироком, тобто за вироком від 09.08.2022 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та визначає покарання в розмірі 1 року 2 місяців позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі дорівнює двом дням обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Тобто, на момент скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 мав невідбуте покарання, призначене вироком суду від 02.06.2017 року у вигляді 100 годин громадських робіт.

Враховуючи, що покарання у вигляді громадських робіт 100 годин, призначене вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2017 року невідбуте, суд повинен призначене остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, склавши спочатку покарання, призначене за вироком від 02.06.2017 року із покаранням за ч. 3 ст. 185 КК України із розрахунку один день позбавлення волі дорівнює восьми годин громадських робіт, а потім із покаранням, призначеним вже із застосуванням ст. 71, 72, 71 за злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України та вироком від 22.12.2021 року.

Цивільний позов на переконання суду підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Незважаючи, на долучену до позову довідку про вартість викраденого майна, яка за 74 метри викраденого кабелю 100х2х0.5 ТППЕП дорівнює 13 958,62 грн., суд відштовхується від суми збитку, зазначеної в обвинувальному акті, обґрунтованою висновком експертизи в розмірі 766 грн. 64 коп. Разом із цим, суд не вважає виходом за межі обвинувального акту задоволення позовних вимог в частині, які стосуються оплати робіт, пов`язаних із відновленням кабельної лінії в розмірі 1 082,5 грн., витрат на заробітну плату персоналу, задіяного у відновленні кабельної лінії, в розмірі 5 264,20 грн., і підтверджуються долученими до позову документами.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судової експертизи.

Питання стосовно речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72, ч. 3 ст. 78 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, із покаранням у вигляді 1 року обмеження волі, призначеного вироком Обухівського районного суду Київської області від 22.12.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України, із розрахунку один день позбавлення волі дорівнює двом дням обмеження волі, визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України шляхом часткового складання покарань у вигляді 3 років позбавлення волі за ч. 3 ст. 185 КК України та невідбутого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт із розрахунку один день позбавлення волі дорівнює восьми годинам громадських робіт, визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років 5 днів позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань у вигляді 3 років 5 днів позбавлення волі та раніше призначеного цим вироком покарання у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі за ч. 2 ст. 309 КК України та за вироком Обухівського районного суду Київської області від 22.12.2021 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обраховувати з моменту приведення його до виконання.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції ПАТ «Центренерго» у відшкодування матеріальної шкоди 7 116,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат - вартість проведення судової експертизи в розмірі 1372 грн. 96 коп.

Речовий доказ, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київській області, у вигляді психотропної речовини амфетаміну знищити; речовий доказ у вигляді телефонного кабелю, переданий на відповідальне зберігання уповноваженій особі Трипільської ТЕС ОСОБА_6 залишити власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку із врахуванням вимог ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1