Провадження № 1-кп/127/362/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження №0000187 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качківка Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2019 ОСОБА_4 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Згідно із витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.06.2019 року № 143 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого оператора - гранатометника 1 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 515810А/061.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно вимог п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
17.03.2014 Указом В.О. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» ОСОБА_6 на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_1 встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 09 год. 00 хв. у офіцерського, рядового та сержантського складу контрактної служби починається ранковий огляд та о 18 год. 00 хв. завершується робочий день.
Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 157 від 05.07.2019, солдата ОСОБА_4 вважати таким, що вибув з місця постійної дислокації ( АДРЕСА_2 ) у Військово-медичний клінічний центр Центрального регіону.
11.07.2019, після виписки з Військово-медичного клінічного центру Центрального регіон, у солдата ОСОБА_4 виник злочинний умисел тимчасово незаконно ухилитися від проходження військової служби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, з метою тимчасового незаконного ухилення від військової служби, без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, маючи об`єктивну можливість прибути вчасно на військову службу, 12.07.2019 не з`явився на ранкове шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Переслідуючи злочинний умисел на тимчасове ухилення від проходження військової служби, солдат ОСОБА_4 перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , та проводив час на власний, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби до 29.11.2019.
Так, 29.11.2019, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.11.2019 року № 285 солдата ОСОБА_4 було звільнено з військової служби за службовою невідповідністю, виключено із списків особового складу частини, грошового та речового забезпечення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. ОСОБА_4 повідомив, що 11.07.2019 він виписався з Військово-медичного клінічного центру Центрального регіон, однак 12.07.2019 не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не повідомивши до військової частини про причини своєї неявки. Обвинувачений повідомив, що він мав можливість прибути вчасно на військову службу, однак з власних міркувань не прибув до військової частини, а перебував за адресою свого місця проживання.
Обвинувачений зазначив, що він щиро кається у вчиненому, просив суворо його не карати.
Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім зізнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_4 , вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується й іншими доказами, що були досліджені у судовому засіданні.
Судом досліджено витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №143 від 18.06.2019, копію контракту ОСОБА_4 від 14.06.2019 укладеного з в/ НОМЕР_1 , витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №285 від 29.11.2019, копію послужного списку на ім`я ОСОБА_4 , копію наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Схід» № 2 від 04.01.2019 , копію військового квитка Серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , копію довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.08.2018.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.
Згідно вимоги УІАП ГУНП у Вінницькій області від 09.12.2019, виданої на ім`я ОСОБА_4 вбачається, що останній в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою.
Відповідно до характеристики ТВО командира в/ч НОМЕР_1 видану 23.07.2019, на ім`я ОСОБА_4 з якої встановлено, що за період проходження служби ОСОБА_4 зарекомендував себе як не дисциплінований та безвідповідальний війсковослужбовець. За характером тихий, морально не стійкий, у критичних ситуаціях поводить себе спокійно. Потребує постійного контролю з сторони командирів всіх рівнів.
Згідно довідки про склад сім`ї виданої Качківським старостинським округом Могилів-Подільського району Вінницької області №03-07/7-160 від 12.03.2022 до складу сім`ї ОСОБА_4 входить батько, мати, сестра та дві племінниці.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/4346 від 26.08.2020 ОСОБА_4 за даними архіву лікарні, картотеки диспансерного відділення та статистичного відділення станом на 18.08.2020 на стаціонарному лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №2846 від 20.08.2020, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КНП «Ямпільська центральна районна лікарня» Ямпільської районної ради від 01.11.2019 №01-4-1287 ОСОБА_4 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в період з 11.07.2019 в даному закладі не перебував.
Також судом було досліджено грамоту та подяку командира в/ч НОМЕР_1 видані ОСОБА_4 за сумлінне виконання поставлених завдань, належний професіоналізм, розумну ініціативу, зразкову військову дисципліну під час проходження зборів резервістів.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який визнав свою вину, щиро розкаявся, крім того активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відсутні обставини, що обтяжують покарання.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Судом досліджено протокол затримання від 01.06.2022, згідно якого ОСОБА_4 фактично затримано 01.06.2022 о 14.00 год. Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2022, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 01.06.2022 по 29.06.2022 включно.
Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.
Процесуальні витрати в межах даного кримінального провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 67, 185 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 01.06.2022 по 29.06.2022 включно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 29.06.2022 року.
Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: