ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/133/22 Справа № 173/235/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_6 в провадженні за апеляційними скарги прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001094 про продовження строку тримання під вартою стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нова Тягінка Білозерського району Херсонської області, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого:

- 11.01.2000 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 19, ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 94, 42, ч. 3 ст. 42 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24.10.2008 року з Північної ВК № 90 Херсонської області по відбуттю строку покарання;
- 16.12.2009 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 11.09.2015 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_9
в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ :
12 травня 2022 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України на шістдесят днів.
Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 20 травня 2022 року, а у зв`язку з тим, що сторони подали апеляційні скарги є необхідність вирішити питання доцільності його продовження.
В обґрунтування заявлених ризиків, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із заподіяння смерті іншій людині, що свідчить про його схильність до скоєння нових злочинів, а тому є ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.
Обвинувачений не має реєстрації, постійного місця проживання на території м. Дніпро, не працевлаштований, не одружений, не має утриманців, що вказує на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про недотримання обвинуваченим норм суспільної моралі, а при наявності обґрунтованої підозри та тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , обвинувачений може переховуватись від суду.
Також вказує, що оскільки вирок суду першої інстанції не набрав законної сили, та по справі можуть бути повторно допитані свідки з боку обвинувачення, існує ризик впливу на них з боку обвинуваченого.
В судовому засіданні прокурор, підтримав клопотання, подане прокурором, який приймав участь в суді першої інстанції і з підстав, викладених у клопотанні просив його задовольнити та продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою.
В судовому засіданні захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили в ньому відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання прокурора та обговоривши його доводи, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою, а згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 визнаний винуватим в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 20 травня 2022 року.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження, а саме, що стосовно ОСОБА_7 вже ухвалений обвинувальний вирок суду, зокрема для забезпечення його виконання розглядається доцільність продовження застосування запобіжного заходу.
Крім того, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, …після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами які мають бути чітко вказані (Єлоєв проти України від 06 листопада 2008 року пп. 59-61 та рішення «Свершов проти України» від 27 листопада 2008 року пп. 63-65).

Перевіряючи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що прокурором доведені ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який об`єктивно існує і для запобігання його настання необхідно продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 не має постійного місце мешкання та реєстрації, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні будь-яких осіб, тобто не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке судом першої інстанції призначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого ухилення обвинуваченого від суду.

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження цього ризику, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також, обґрунтованим є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у виді вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що свідчить про його схильність до скоєння нових злочинів.
Водночас, апеляційний суд вважає, що прокурором не доведено в судовому засіданні існування ризику незаконного впливу на свідка у даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК), оскільки останній не підтверджений матеріалами кримінального провадження, а також, що всі свідки допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Розглядаючи питання про можливість застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, суд враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 спричинив загибель людини, у зв`язку з чим та на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, апеляційний суд не визначає розмір застави та вважає, що інші запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам.
Крім того, апеляційний суд зважає на те, що стосовно ОСОБА_7 ухвалено обвинувальний вирок і призначено найсуворіше покарання у виді довічного позбавлення волі, у зв`язку з чим суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку також з метою забезпечення виконання можливо остаточного судового рішення.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Тому, з метою забезпечення апеляційного перегляду справи, як складової кримінального провадження, з урахуванням ризику переховування від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання, призначеного за скоєння особливо тяжкого злочину, обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до пп. а, п. 1 ст. 5 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод за яким, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: (a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

У справі «Руслан Яковенко проти України» Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

На теперішній час за заявою обвинуваченого ОСОБА_7 здійснюється досудове розслідування щодо застосування стосовно нього недозволених методів ведення досудового розслідування, що унеможливлює закінчення апеляційного провадження та ухвалення остаточного судового рішення по суті апеляційних скарг.
Наразі продовжує існувати вирок суду першої інстанції, яким встановлена вина обвинуваченого та призначено покарання, хоча вирок і не набрав законної сили, тому подальше тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням наведених вище ризиків, апеляційний суд вважає обґрунтованим, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 331, 405, п. 20-5 Розділу XI «Перехідні положення»КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шістдесят днів, тобто до 17 липня 2022 року, але не пізніше набрання законної сили вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року стосовно ОСОБА_7 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4