печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2021 року
Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
представника третьої особи адвоката: ОСОБА_3 ,
прокурора: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Державного підприємства «Закупянський кар`єр», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2021 року у кримінальному провадженні № 0000629 від 11.07.2019 року, -
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Державного підприємства «Закупянський кар`єр», звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2021 року №757/29994/21-к у кримінальному провадженні № 0000629 від 11.07.2019 року, на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0030, що розташована в Чемеровецькому районі Хмельницької області, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності не зареєстрована (згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, перебуває у Державній власності) та перебуває у користуванні ДП «Закупнянський кар`єр» (), із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою (гірничих робіт, знімання ґрунтового покриву, грунтово-рослинного шару, навантаження, розчищення, підготовки площадок), а також заборонити відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися (користуватися) таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.
В обґрунтування клопотання зазначає, що вказаний арешт накладено необґрунтовано, а тому він підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Державне підприємство «Закупнянський кар`єр» засноване на державній власності і підпорядковане Фонду Державного Майна та здійснює свою господарську діяльність згідно чинного законодавства України.
Державне підприємство «Закупнянський кар`єр» в якості сировини для виробництва використовує відсів, який утворений в результаті переробки вапняків, які підприємство видобувало з кар`єрів «Замок», «Центральний» та «Лисогірка» у період з 1928 по липень 2009 рр. і заскладований на території відпрацьованого колишнього кар`єру «Замок», площею 26.03 га, якою підприємство володіє згідно Акту на право користування землею (Б № 041789).
Починаючи з грудня 2009 року ДП «Закупнянський кар`єр» не займається видобутком корисних копалин ні на одній зі своїх ділянок, оскільки дія дозволу № 3564 була закінчена. За період видобутку вся вага гірської маси була зафіксована і, відповідно з діючим на той час законодавством, було сплачено реніні платежі на надра. В результаті переробки (дробильно- сортувальних робіт) гірської маси в період до 2009 року частково накопичився відсів фракції 0-20 мм. Цей відсів складувався на частині ділянки території колишнього кар`єру «Замок» (26,03 га), якою підприємство володіє згідно Акту на право користування землею (Б № 041789). Даний відсів зараз і використовується підприємством для своєї діяльності, облік якого ведеться на бухгалтерському рахунку 201 і його вартість відображена у активі Балансу
ДП «Закупнянський кар`єр» в рядку «Запаси». Станом на 01 квітня 2021 року обліковувався залишок у кількості 979 054,688 кг, про що вказує сальдо на кінець періоду у Оборогно- сальдовій відомості по вищевказаному рахунку.
ДП «Закупнянський кар`єр» спеціалізується на виробництві Борошна вапнякового для вапнування кислих грунтів ДСТУ 7446:2013, Борошна вапнякового ДСТУ 8043:2015 для сільськогосподарських тварин, Порошку мінерального для асфальтобетонних сумішей МП- II, 1 клас згідно НРБУ-97,ДСТУ БВ.2.7-121:2014 та Крупки вапнякової ДСТУ 8139:2015 1 сорту. Окрім цього, отримує прибуток від продажу Відсіву вапнякового фракції 0-20 мм. отриманого в результаті попередньої добувної діяльності підприємства, яка переважно проводилася завдяки дії дозволу користування надрами № 3564 від 19.12.2004 року.
Варто зазначити, що ДП «Закупнянський кар`єр» співпрацює на підставі господарсько-правових договорів з сотнею підприємств, яким постачає виготовлену продукцію, 80% прибутку з продажу якої сплачується державі в особі Фонду державного майна України.
В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених в ньому підстав.
Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи наявними підстави для подальшого арешту земельної ділянки.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.
Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000629 від 11.07.2019 року за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 240 КК України.
В рамках вказаного провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2021 року №757/29994/21-к у кримінальному провадженні № 0000629 від 11.07.2019 року, накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0030, що розташована в Чемеровецькому районі Хмельницької області, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності не зареєстрована (згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, перебуває у Державній власності) та перебуває у користуванні ДП «Закупнянський кар`єр» (), із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою (гірничих робіт, знімання ґрунтового покриву, грунтово-рослинного шару, навантаження, розчищення, підготовки площадок), а також заборонити відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися (користуватися) таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.
Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, адвокатом ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги з ТОВ «СП Рисоіл Термінал» в особі директора ОСОБА_6 . Таким чином, адвокат ОСОБА_5 є належним представником юридичної особи та має право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку..
При цьому, згідно ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/29994/21-к від 07.06.2021 року вбачається, що арешт на зазначену земельну ділянку накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, а майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, являється предметом розслідуваних діянь, а у азі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики подальшого використання, псування цього майна.
Разом з тим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім того відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Арешт зазначеної земельної ділянки обмежує господарську діяльність ДП «Закупнянський кар`єр».
Крім того, жодній посадовій особі ДП «Закупнянський кар`єр» у вказаному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, а цивільний позов до них не заявлено.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Оцінюючи вищевказані обставини в їх сукупності та враховуючи, що в судовому зсіданні прокурором не було надано додаткових достатніх та допустимих, в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів щодо необхідності подальшого застосування такого запобіжного заходу як арешт майна, на противагу чому представником ДП «Закупнянський кар`єр» наведено достатньо вагомі та обґрунтовані підстави для його скасування, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні підстав, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 16, 84, 85, 86, 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Державного підприємства «Закупянський кар`єр», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2021 року у кримінальному провадженні № 0000629 від 11.07.2019 року, задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2021 року у справі № 757/29994/21-к на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0030, що розташована в Чемеровецькому районі Хмельницької області, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності не зареєстрована (згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, перебуває у Державній власності) та перебуває у користуванні ДП «Закупнянський кар`єр» (), із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаною земельною ділянкою (гірничих робіт, знімання ґрунтового покриву, грунтово-рослинного шару, навантаження, розчищення, підготовки площадок), а також заборонити відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися (користуватися) таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.
Скасувати заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0030, що розташована в Чемеровецькому районі Хмельницької області, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності не зареєстрована (згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, перебуває у Державній власності).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1