Справа №621/1408/22
Провадження №1-кс/621/340/22
УХВАЛА
іменем України
22 серпня 2022 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за частю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши заяву адвоката АО "АФ "Мороз і Партнери" ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_4 у справі № 621/1408/22 за клопотанням слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погодженим з прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна,
22.08.2022 автоматизованою системою документообігу для розгляду зазначеної заяви було визначено слідчого суддю Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 .
На обгрунтування заяви про відвід судді адвокат АО "АФ "Мороз і Партнери" ОСОБА_3 посилається на те, що під час розгляду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 слідчий суддя ОСОБА_4 проявив упередженість на користь сторони обвинувачення, а саме, посилається на неправильність тлумачення процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про арешт тимчасово вилученого майна. Крім того, при ухваленні рішення про обшук порушено принцип презумпції невинуватості.
Ознайомившись з заявою, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 ЦПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
Непогодження заявника з процесуальною діяльністю слідчого судді у справі не є свідченням упередженості судді, та не тягне за собою безумовну підставу відводу слідчого судді.
Рішення слідчого судді, відповідно абз. 3 ч. 7 ст. 173 КПК України, може бути оскаржено в апеляційному порядку.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див.Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
Практика Європейського суду щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 § 1, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.
На обгрунтування заяви про відвід, заявник посилається на ухвалу слідчого судді ОСОБА_4 про надання дозволу на обшук від 19.08.2022, посилаючись на те, що вказане процесуальне рішення не відповідає вимогам закону.
Суд при вирішенні питання про відвід не наділений повноваженнями процесуальної ревізії рішень слідчого судді, що набрали законної сили.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Таким чином, незгода з процесуальним рішенням слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, а тому підстав, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 та були б підставою для його відводу не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 75 КПК України, суд,-
ухвалив:
У задоволенні заяви адвоката АО "АФ "Мороз і Партнери" ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_4 у справі № 621/1408/22 за клопотанням слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погодженим з прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: