пр. № 1-кп/759/1342/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000175 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,
сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 29.09.2022.

30.09.2022 прокурором подано до суду клопотання про застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, посилаючись на те, що її злочинна діяльність в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії РФ була спрямована на несанкціоноване поширення інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, вчиненому з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, а тому, на думку прокурора, перебуваючи на волі, обвинувачена може виїхати до Російської Федерації, перейти на сторону ворога, переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Крім того, на думку прокурора, враховуючи підтримку ОСОБА_3 протиправної діяльності російських окупаційних військ, в разі загострення воєнних дій на території України існує ймовірність її сприяння представникам Російської Федерації в проведенні підривної діяльності на шкоду державній безпеці України, а тому вона можеи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому вона підозрюється, або ж перешкоджати провадженню іншим чином.

Обвинувачена ОСОБА_3 заперечувала щодо застосування стосовно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід.

Захисник просив задовольнити клопотання його підзахисної та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід, заперечував щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін даного кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Згідно матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, що згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.08.2022 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на строк до 08.10.2022.

Вирішуючи дані клопотання прокурора та обвинуваченої на стадії підготовчого судового засідання, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва під час обрання 16.08.2022 запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися, продовжують існувати та стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, суд вважає, що на даній стадії судового провадження існує ризик щодо переховування обвинуваченої ОСОБА_3 від органів досудового слідства та суду, зважаючи на тяжкість та реальність покарання у разі доведення вини останньої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії Російської Федерації на території України, діяльність озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову неконтрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування і суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога. Більш того, у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_3 може виїхати до Російської Федерації.

Також суд вважає доведеними прокурором у судовому засіданні ризики щодо можливого вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, а також перешкоджання провадженню іншим чином.

В контексті доведення прокурором існування цих ризиків суд бере до уваги, що органом досудового розслідування на даний час не встановлені усі спільники обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким остання може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Крім того, враховуючи, згідно обвинувального акта, підтримку ОСОБА_3 протиправної діяльності російських окупаційних військ, в разі загострення воєнних дій на території України існує ймовірність її сприяння представникам Російської Федерації в проведенні підривної діяльності на шкоду державній безпеці України.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_3 , щодо якої на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою, дані про її особу та інші обставини, визначені ст.178 КПК України, які суд оцінює виключно у своїй сукупності, враховуючи характер кримінального правопорушення, яке пов`язане із злочинами проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, суд вважає, що прокурором доведено у судовому засіданні, як того вимагає ч. 3 ст. 176 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вважає, що відносно обвинуваченої необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження. У зв`язку з чим, у задоволенні клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший - необхідно відмовити.

При цьому, суд, постановляючи під час дії воєнного стану ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не застосовує альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та не визначає його розміру.

У підготовчому судовому засіданні на обговорення поставлене питання про підсудність кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що справа підсудна Святошинському районному суду м. Києва, оскільки обвинувачена вчиняла кримінальні правопорушення у декількох районах міста Києва, а саме - у Святошинському, Голосіївському та Шевченківському, однак затримано ОСОБА_3 на території Святошинського району міста Києва.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримала обвинувачена, вважав за необхідне обвинувальний акт направити до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності, оскільки злочин, який ставиться у провину його підзахисній, закінчено на території Шевченківського району міста Києва.

Ознайомившись з обвинувальним актом, вислухавши думку сторін даного кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 409, п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону. Судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню якщо порушено правила підсудності.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 у період часу з 11.06.2022 по 10.08.2022, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м. Києві, усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою мобільного телефону-смартфону, що перебував у її розпорядженні, та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, здійснювала діяння, пов`язані з несанкціонованим поширенням інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є працівником Федеральної служби безпеки Російської Федерації.

Згідно обвинувального акта, даний злочин є продовжуваним, останній епізод, який ставиться ОСОБА_3 у провину, вчинено 10.08.2022 о 13 год. 20 хв. на території Шевченківського району міста Києва.

Тобто, згідно обвинувального акту, місцем закінчення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 114-2 КК є м. Київ, Шевченківський район.

Враховуючи наведене, суд вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 не підсудне Святошинському районному суду м. Києва, а розгляд справи за територіальною підсудністю відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність направлення обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, а саме Шевченківського районного суду міста Києва.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.314-316 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід відмовити.

Клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 04 жовтня 2022 року до 02 грудня 2022 року включно без визначення застави, і утримувати її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвалу передати на виконання до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Кримінальне провадження № 0000175 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, а саме: з Святошинського районного суду міста Києва до Шевченківського районного суду міста Києва, враховуючи вимоги процесуального закону про територіальну підсудність кримінального провадження.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу обвинуваченій може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1