Справа 756/847/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2161/2022 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07 березня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 березня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 05.05.2022 включно.

Дане рішення суддя місцевого суду мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинило загибель людини, існує ризик переховування останнього від суду, оскільки він здійснив втечу з під варти та тривалий час перебував у розшуку, має громадянство інших країн. Окрім того, указав, що на даному етапі провадження відсутні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також з метою запобігання перешкодити встановленню істини по справі.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник указала про порушення місцевим судом права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою відбувся за відсутності захисників обвинуваченого, які належним чином не були повідомлені про дату та час проведення судового засідання. Натомість судом формально було призначено захисника обвинуваченому ОСОБА_6 за рахунок держави, що, на переконання сторони захисту, свідчить про відсутність надання необхідної правової допомоги обвинуваченому. Поряд з цим, адвокат указала на необґрунтованість ризиків заявлених стороною обвинувачення, оскільки ризик втечі обвинуваченого з під варти є безпідставним з огляду на ту обставину, що строки давності, передбачені ст. 49 КПК України закінчились, а перебування обвинуваченого на території Російської Федерації, на твердження сторони захисту, є необхідністю, у зв`язку із наявністю щодо нього кримінальних переслідувань з політичних мотивів. Ризики вчинення нових кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурор, на переконання сторони захисту, обґрунтовує виключно твердженнями, які не підтверджуються належними доказами та порушують принцип презумпції невинуватості. Поряд з цим, захисником звернено увагу на тривалість строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність у останнього хронічних захворювань, які потребують належного медичного втручання, наявність сталих соціальних зв`язків, а також неможливість забезпечення в умовах ІТТ збереження життя від ракетних обстрілів, у зв`язку з відсутністю укриття. За наведених обставин, захисник вважала, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із носінням електронного засобу контролю цілком здатен запобігти ризикам заявленим прокурором. Просила скасувати оскаржувану ухвалу та змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт у нічний час.

До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від захисника ОСОБА_7 про розгляд справи за відсутності учасниківкримінального провадження, а тому колегія суддів, відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України, вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без участі сторін кримінального провадження.

Вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_6 на час судового розгляду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого свідчать про неможливість обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, який би забезпечив належну поведінку останнього під час розгляду кримінального провадження.

Також колегія суддів звертає увагу на те, щострок дії ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 07.03.2022 закінчився. Положеннями КПК України не передбачено можливості закриття провадження у справі чи залишення апеляційної скарги без розгляду у випадку закінчення дії оскаржуваного рішення. У зв`язку із цим колегія суддів позбавлена можливості ухвалити будь-яке рішення у цій справі окрім як залишити оскаржувану ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 07.03.2022 щодо ОСОБА_6 відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07.03.2022 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 05.05.2022 включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4