Справа № 405/1233/22
провадження № 1-кс/405/568/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2022 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 про скасування постанов про закриття кримінальних проваджень,
встановив:

в провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_2 в яких він вказує про безпідставність та необґрунтованість закриття Кіровоградською обласною прокуратурою кримінальних проваджень №0000036 та №0000037.
На досудовому слідстві не вчинено жодних слідчих дій, а саме не допитано свідків. відвідувачів та не допитано самого ОСОБА_2 .
Вивчивши скаргу слідчий суддя вважає, що вона підлягає поверненню ОСОБА_2 з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Тобто, законом передбачено можливість оскарження постанови про закриття кримінального провадження обмеженим колом осіб, але в скарзі ОСОБА_2 не вказав його процесуального статусу, що позбавляє слідчого суддю встановити можливість оскарження ним постанов про закриття згаданих кримінальних проваджень.
Крім того, з тексту скарги не зрозуміло дату винесення цих постанов та дату їх отримання ОСОБА_2 , через що неможливо встановити строк на їх оскарження.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Також заявником не вказано органу, який проводить досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, оскільки прокуратура відповідно до покладених на неї завдань хоча і може самостійно проводити слідчі дії, але не підмінює собою орган досудового розслідування, а саме відповідні слідчі органи, які визначено в ст. 38 КПК України.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються за правилами глави 26 КПК України слідчим суддею того місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом, як того вимагають стаття 7 Загальної декларації прав людини та частина перша статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Правилами про підсудність забезпечується також рівність усіх громадян перед законом і судом (стаття 24 Конституції України та стаття 10 КПК України). Чітко встановлена законом підсудність як прояв цієї конституційної засади набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (рішення у справі «Фельдман проти України»).
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Також ОСОБА_2 роз`яснюється, що у одній скарзі не може бути предметом розгляду дві постанови про закриття різних кримінальних проваджень, тому на кожну постанову слід подававти окрему скаргу до якої обов`язково необхідно додати оскаржувану постанову.
З вищевказаних підстав слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді відповідного суду після усунення недоліків.
На керуючись ст. ст. 304, 369-372 КПК України,

постановив:

скаргу ОСОБА_2 про скасування постанов про закриття кримінальних проваджень повернути заявнику.
Копію даної ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_3