Єдиний унікальний номер №175/3153/22
провадження №1-кс/175/658/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000544 від 24.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2022 року до слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобожанської кружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що 24.10.2022 до ВП № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 23.10.2022 року приблизно о 14:00 год. невстановлена особа знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, викрала майно, чим спричинила гр. ОСОБА_5 , майнову шкоду.
24.10.2022 за даним фактом слідчим відділом відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000544 з попередньою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.
В ході проведення огляду речей згідно дозволу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.10.2022 року у гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24.10.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено речі, що можуть бути доказом у кримінальному провадженні та використовувались для злочинних дій з боку ОСОБА_8 , а саме:
1. Посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV 2122141;
2. Мобільний телефон «Xiaomi Redmi», вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV2122151;
3. Мобільний телефон «Nomi», вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV2122150;
4. Гаманець «Портмане», вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV2122149.
Згідно з постановою про визнання речових доказів від 24.10.2022, вищевказані речі визнані речовими доказами.
Також згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Необхідність арешту майна слідчий, зумовлює тим, що незастосування цього заходу спричинить можливість подальшого відчуження, приховання, що спричинить втрату речових доказів на які було спрямовано кримінальне правопорушення та який має суттєве значення для кримінального провадження

Прокурор надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000544 від 24.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та іншими документами, що містяться в матеріалах справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з вище зазначеним, вказане клопотання слідчий суддя вважає за необхідне, розглянути без участі осіб, у володінні яких знаходиться вищевказане майно.

24.10.2022 року слідчим СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами вищезазначене майно, яке було вилучене під час огляду місця події.

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодекс України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання про арешт майна, з яким до суду звернувся слідчий за погодженням з прокурором, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, оскільки вказані у клопотанні речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити - накласти арешт на вилучене в ході проведення огляду вищезазначене майно, в рамках данного кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , який згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході проведення якого виявлено та вилучено речі, які належать гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

1) посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV 2122141;

2) мобільний телефон «Xiaomi Redmi», вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV2122151;

3) мобільний телефон «Nomi», вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV2122150;

4) гаманець «Портмане», вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV2122149, шляхом заборони відчуження, розпорядження і користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 100 КПК України накласти арешт на речі зазначені в пунктах 6-7, та в подальшому повернути їх відповідальній особі для реалізації.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1