Справа № 373/1515/22
Провадження № 1-кс/373/311/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

07 вересня 2022 року слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого групи слідчих-заступника начальника СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000261 від 05.09.2022,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; засудженого 27.04.2017 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн 00 коп., 03.04.2018 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, 07.12.2021 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

07 вересня 2022 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням і просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування свого клопотання посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органу досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зокрема, можливість переховування від суду обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність реального покарання за інкримінований тяжкий злочин, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Підозрюваний не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, тому в будь-який момент може змінити своє місце проживання. Крім цього, підозрюваний, знаючи адреси місця проживання потерпілого та свідків, може чинити на них психологічний та фізичний тиск з метою схиляння до зміни показань на свою користь. Існує реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення у зв`язку із вчиненням інкримінованого злочину в період іспитового строку, порушення умов домашнього арешту відповідно до ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02.08.2022, постановленої в рамках іншого кримінального провадження № 0000111 від 28.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просивши його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник зазначили, що ризики, заявлені слідчим та прокурором, не доведені, підозрюваний не ухиляється від досудового розслідування й не може впливати на потерпілого та свідків. Правова кваліфікація дій підозрюваного викликає сумніви. З врахуванням особи підозрюваного, його хронічної хвороби, що потребує лікування та відсутність умов для відповідного лікування в ДУ «Київський слідчий ізолятор», просили застосувати домашній арешт. Крім цього, підозрюваний вважав, що не вчиняв інкримінованого злочину, оскільки знайома особа дала йому доручення 05.09.2022 продати жіночий велосипед, якого він не викрадав.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, відомості до якого внесено на підставі рапорту оперативного чергового, 05.09.2022 приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вільного доступу, таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану в Україні, здійснив крадіжку велосипеда червоного кольору марки «Салют», належного ОСОБА_7
05.09.2022 о 18 год. 20 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, що вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

06.09.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчим допитано свідка ОСОБА_8 , що відображено в протоколі допиту свідка від 06.09.2022, відповідно до якого 06.09.2022 до нього за місцем проживання прийшов ОСОБА_6 , який продав йому жіночий велосипед червоного кольору, з багажником та корзиною червоного кольору на рулі велосипеда, за 500 грн. В подальшому ОСОБА_9 дізнався про викрадення даного велосипеда, який був виданий працівникам поліції в ході огляду місця події цього ж дня.

Даний свідок впізнав серед фотографій 4-х осіб чоловічої статі фотознімок ОСОБА_6 , що вбачається з протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 06.09.2022.

Інші свідки допитані слідчим надали показання щодо обставин викрадення велосипеда за рядом ознак підозрілим для них чоловіком з визначеними ознаками 05.09.2022 приблизно об 11 год. 30 хв. поблизу будинку АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, не оцінюючи належність та допустимість доданих до клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів, вважаю, що стороною обвинувачення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України надані достатні на даній стадії кримінального процесу докази, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчим доведені обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, та обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Санкція частини 4 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Доводи слідчого та прокурора дають суду підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти в подальшому дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для нього наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення із засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що такий ризик є високим. Підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за інкримінований тяжкий злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, вчиняти нові незаконні діяння, що підпадають під ознаки корисливого злочину, порушуючи встановлені обовя`зки як вироком суду, так і слідчим суддею в рамках іншого кримінального провадження за подібними обвинуваченнями.

Щодо ризику впливу на потерпілого та свідків, слід зазначити таке. ЄСПЛ в своєму Рішенні в справі «Летельє проти Франції»зазначив: «... Суд визнає, що реальна небезпека вчинення тиску на свідків могла таки бути на початку цієї справи, але вважає, що з часом вона значно зменшилася і в решті зникла зовсім». В даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, а з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження, в тому числі й допиту свідків, вважаю, що наявний ризик впливу на них. В означеній справі ЄСПЛ також вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочині», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі підрозрюваного, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від досудового розслідування чи суду.

Суд враховує, що незадовільний стан здоров`я підозрюваного, який потребує систематичного нагляду, не є достатньою підставою для обрання іншого за тримання під вартою запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні.

Запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, такий інтерес має приорітетне значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

В силу п. 4 ч. 2 ст. 183 цього Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини різної тяжкості, не став на шлях виправлення, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк понад п`ять років, негативно характеризується, має стабільний стан здоров`я без виключних протипоказань, що свідчили б про неможливість утримання в місцях попереднього ув`язнення. Має постійне місце проживання, одружений, не працює.

Враховуючи викладене вище, клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання захисту за наведених обставин та наданих сторонами доказів не може бути задоволеним.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у визначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тажкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обовязків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про можливість визначення та одночасного застосування застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 96 050 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000261 від 05.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування, який обчислювати з моменту його затримання з 06.09.2022 до 04.11.2022 (включно).

Для утримання під вартою ОСОБА_6 направляється до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити заставу для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 96 050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Київський слідчий ізолятор»негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного, який вніс заставу, з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та слідчого суддю Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного, який вніс таку заставу, наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу, слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, який вніс таку заставу, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 04 листопада 2022 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу невідкладно вручається підозрюваному та його захиснику та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10