ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого Потоцького В.П.

суддів Кифлюка В.Ф., Станковської Г.А.

при секретарі

судового засідання Христич М.Т.

за участю сторін судового провадження:

прокурора Майстрюк М.В.

володільця майна ОСОБА_1

представника володільця

майна - захисника Ілащука І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у кримінальному провадженні №0000168 від 25.02.2022 р. за апеляційною скаргою адвоката Ілащука І.М., діючого інтересах володільця майна ОСОБА_1 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13 вересня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13 вересня 2022 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно вилучене під час обшуку 08.09.2022 р. у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , у вигляді заборони на користування, відчуження та розпорядження, а саме: автомобіль «УРАЛ» номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , зареєстрованому по АДРЕСА_2 ; причеп «Розпуск» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , зареєстрованому в с. Гринява Верховинського району Івано-Франківської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді, адвокат Ілащук І.М., діючий в інтересах володільця майна ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно його довірителя скасувати та постановити нову ухвалу, якою у відмовити в задоволенні клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівці) ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому Гуцула Р.Б. про арешт майна.

ЄУНСС:727/8071/22

Провадження №11-сс/822/298/22 Головуючий у І інстанції:Мамчин П.І.

Категорія: в порядку КПК України Доповідач: Потоцький В.П.

Посилається апелянт на те, що слідчим суддею було істотно порушено вимоги КПК України, а саме, ні власники майна, ні їхні захисники не були повідомлені про дату та час судового розгляду клопотання, поданого слідчим і участі в розгляді справи вони не приймали.

Вказує і на те, що слідчий суддя у своєму рішенні не надав належної оцінки що 23 колоди дерев, які перевозились на арештованих транспортних засобах мали маркувальні бірки і те що стороною захисту було надано в судове засідання документи, які підтверджують правомірність володіння деревиною.

Також на думку апелянта слідчим суддею не наведено жодних даних, які б свідчили про те, що вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Заслухавши доповідача, адвоката Ілащука І. М. та володільця майна ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити повністю, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, відчуження.

Як вбачається із матеріалів провадження, що територіальним управлінням ДБР, розташоване у м. Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000168, внесеному до ЄРДР 25 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, по факту незаконного збагачення та привласнення службовими особами майна ДП «Берегометське ЛМГ».

В рамках досудового розслідування встановлено, що 08.09.2022 р. працівниками ТУ ДБР у м. Хмельницькому на виїзді із 43 кварталу Долішньошепітського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ», було зупинено автомобіль «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Розпуск» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який разом з майстром лісозаготівель Долішньошепітського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ», ОСОБА_4 перевозив 23 колоди дерев породи ялиця, до яких прикріплені 22 маркувальні бирки № № 47415326 та одна колода без бирки.

При цьому, у водія ОСОБА_1 товарно-супровідні документи щодо транспортування лісодеревини були відсутні. Натомість надані майстром лісозаготівель ОСОБА_4 специфікація поколодного обліку щодо лісодеревини з відомостями про діаметр, клас та об`єм кожної не відповідала якісним та кількісним характеристикам колод, що фактично перевозилися. Крім цього, у наданих ОСОБА_4 документах вказане місце завантаження лісодеревини - Франко-Трель, 5 квартал 2 виділ Долішньошепітського лісництва, який територіально знаходиться в іншому місці лісництва та не має сполучення з 43 кварталом, де було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Також колегією судів встановлено, що 08.09.2022 р. під час обшуку та огляду місця події в с. Долишній Шепіт працівниками ДБР було оглянуто та вилучено автомобіль «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Розпуск» н.з. НОМЕР_2 в яких знаходилася лісодеревина. Після чого проведено огляд наявної на ньому лісодеревини та встановлено повну невідповідність діаметрів і об`ємів зазначених в поколодній специфікації.

Апеляційним судом встановлено, що автомобіль «УРАЛ» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 , зареєстрованому по АДРЕСА_2 , а причеп «Розпуск» номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_4 належить ОСОБА_3 , зареєстрованому в с. Гринява, Верховинського району, Івано-Франківської області.

Постановою слідчого від 09 вересня 2022 року вилучений транспортний засіб та причеп визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим з метою забезпечення дієвості кримінального провадження в частині збереження речових доказів та спеціальної конфіскації та для проведення необхідних процесуальних слідчих дій і експертних досліджень виникла необхідність у фактичному позбавленні власника майна можливості заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, що неможливо без накладення арешту на нього.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (а саме, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя місцевого суду, дослідивши надані матеріали провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про існування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно, а саме автомобіль «Урал» та причеп, які вилучені під час обшуку та огляду місця події 08.09.2022 р., є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, можуть підлягати спеціальній конфіскації і можуть бути доказом у кримінальному провадженні та відповідають критеріям ст.98 КПК України, а тому наявні ризики, передбачені абзацом 2,3 ч.1 ст.170 КПК України.

В зв`язку з чим доводи апелянта про відсутність даних, які б свідчили, що вилучене майно відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Неспроможними є доводи апелянта про те, що в матеріалах справи є документи, які підтверджують правомірність володіння деревиною, яка була наявна на автомобілі і причепі, оскільки, як було встановлено слідчим суддею суду першої інстанції при розгляді клопотання та перевірено апеляційним судом, при огляді працівниками ДБР наявної лісодеревини, яка знаходилася на автомобілі і в причепі, була встановлена повна невідповідність діаметрів і об`ємів зазначених в поколодній специфікації, що підтверджує факт перевезення арештованим автомобілем марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Розпуск» н.з. НОМЕР_2 незаконно зрубаних дерев.

Колегія суддів зважує на те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна або третіх осіб з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді не встановлено.

Крім цього, колегія суддів враховує, що власником майна не надано суду будь-яких доказів щодо можливого настання для нього наслідків, передбачених ч.4 ст.173 КПК України.

Таким чином, при винесенні рішення про арешт майна слідчий суддя в повній мірі врахував правові підстави для арешту вилученого майна, яке є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та в майбутньому може підлягати спеціальній конфіскації, відомості про яке внесено до ЄРДР та навів достатньо підстав для накладення арешту на вилучені автомобіль з причепом. у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України.

Не заслуговують уваги і доводи апелянта, що клопотання про арешт майна було розглянуто без власників майна, оскільки як вбачається з матеріалів справи що розгляд клопотання та винесення ухвали слідчого судді відбувалося відповідно до ст.172 КПК України за участю володільця майна ОСОБА_1 , який користувався арештованим майном та його захисника адвоката Ілащука І.М., що підтверджується, як журналом судового засідання так і рішенням суду. При цьому останні в судовому засіданні висловлювали свою думку щодо накладення арешту на майно.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують законних та вмотивованих висновків слідчого судді щодо наявності обґрунтованих підстав для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає, а відтак - і для задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Ілащука І.М., діючого інтересах володільця майна ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 вересня 2022 року без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Потоцький

Судді В.Ф. Кифлюк

Г.А. Станковська