Справа № 683/2453/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Старокостянтинові кримінальне провадження №000132 від 09 липня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Збараж Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24 грудня 2008 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 17 серпня 2010 року умовно-достроково на не відбутий термін 5 місяців 2 дні;

-21 лютого 2011 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 296 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України призначене покарання у виді обмеження волі переведено у 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 грудня 2008 року у виді 5 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання 1 рік 2 місяців позбавлення волі, звільнений 22 серпня 2012 року по відбуттю призначеного покарання;

-28 лютого 2013 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-10 грудня 2014 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 08 лютого 2018 року по відбуттю призначеного покарання;

-08 квітня 2019 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 02 вересня 2019 року по відбуттю призначеного покарання;

-10 грудня 2020 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 місяців арешту, звільнений 13 квітня 2021 по відбуттю строку покарання;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Міжводне Чорноморського р-ну АР Крим, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

08 липня 2021 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебували поряд з багатоквартирним житловим будинком АДРЕСА_4 , де у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, яке знаходилось у квартирі АДРЕСА_5 вказаного житлового будинку.

Надалі, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_6 спільно зі ОСОБА_7 , діючи умисно, всупереч волі законного володільця та за відсутності визначених законом підстав, через вхідні двері, шляхом зламу врізного замка ОСОБА_6 незаконно проникли в приміщення квартири АДРЕСА_6 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 та якою на законних підставах користується ОСОБА_5 .

Зайшовши до приміщення квартири ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар носком правої ноги в ділянку голови ОСОБА_5 , внаслідок якого останній, який в той час сидів на підлозі у кімнаті вказаної квартири, впав на спину.

В подальшому ОСОБА_7 одразу почав наносити удари кулаками обох рук в ділянку голови ОСОБА_5 , який лежав на підлозі в кімнаті даної квартири та активно не оборонявся.

Внаслідок застосування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фізичного насильства, потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден лобної ділянки голови зліва, лівої скроневої ділянки, завушної ділянки проекції соскоподібного відростку справа, спинки носу зліва, внутрішньої поверхні лівого плечового суглобу; крововиливи завушної ділянки в проекції соскоподібного відростку справа, спинки носу; набряку м`яких тканин носу та м`яких тканих завушній ділянці справа у проекції соскоподібного відростку; рани в ділянці слизової оболонки нижньої губи в проекції, 1,3 зубів справа та 1-3 зубів зліва на нижній щелепі, могли утворитись від не менше 9 травмуючих дій ударів тупим твердим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути руки та ноги сторонньої особи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після застосування фізичного насильства до ОСОБА_5 , яке припинив ОСОБА_9 , ОСОБА_7 підняв з поверхні підлоги кімнати мобільний телефон марки "Xiaomi" моделі "Redmi Note 7" вартістю 3412 грн. 33 коп., із встановленими сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 100 грн. та мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» вартістю 100 грн., що належить ОСОБА_5 , який діючи з корисливих мотивів відкрито, в присутності потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 умисно із застосуванням насильства, що не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілого заволодів та в подальшому у приміщенні квартири АДРЕСА_6 передав ОСОБА_6 .

За відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_6 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 186 КК України.

ОСОБА_7 за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у житло, підлягає кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що в липні 2021 року через вхідні двері, шляхом сильного ривка відкрив двері квартири АДРЕСА_6 , які були закриті на замок, зайшов в квартиру та одразу наніс один удар ногою в ділянку голови потерпілому ОСОБА_5 , після того удари руками наносив ОСОБА_7 , кількість яких не бачив. Нанесення ударів ОСОБА_7 потерпілому припинив ОСОБА_12 . Мобільний телефон марки "Xiaomi", який належав ОСОБА_5 йому передав ОСОБА_7 , після того, як вийшли з квартири, для того щоб повернути потерпілому. Крім того, показав, що йшов до квартири, для того щоб забрати свій диван та холодильник, однак ключів від квартири не мав, так як вхідний замок був поміняний. З потерпілим раніше був не знайомий.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в липні 2021 року разом із ОСОБА_6 зайшов у квартиру АДРЕСА_6 , двері якої відкрив останній шляхом ривка за ручку вхідних дверей. Після того, як зайшли в квартиру ОСОБА_6 одразу наніс один удар ногою в ділянку голови потерпілому ОСОБА_5 , який сидів на підлозі, від чого останній впав на спину і в подальшому продовжив наносити удари руками в ділянку голови потерпілому, кількість ударів було біля дев`яти. Нанесення ударів потерпілому припинив свідок ОСОБА_12 , який зайшов в квартиру пізніше. В подальшому підняв з підлоги телефон марки "Xiaomi", який був приєднаний до зарядного пристрою та після того як вийшов з квартири мобільний телефон повернув ОСОБА_6 . У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати, оскільки йому необхідно піклуватись про хвору матір.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, та показав, що 08 липня 2021 року близько 21 год. перебував в квартирі АДРЕСА_6 , та сидів на підлозі заряджаючи телефон. В той час, після трьох ривків вхідних дверей квартири, які були закриті на замок в квартиру зайшов ОСОБА_6 і одразу наніс один удар ногою в ділянку голови, після чого впав на спину і в подальшому удари руками в ділянку голови наносив ОСОБА_7 , нанесення яких припинив ОСОБА_9 . В подальшому обвинувачений ОСОБА_7 підняв його мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», в якому були встановлені сім карти мобільного оператора «Київстар» та «Лайселл», з підлоги та не повернув. В квартирі АДРЕСА_6 , проживав на підставі усної домовленістю із власником ОСОБА_11 . Всього обвинуваченими було нанесено не меншу дев`яти ударів. На час розгляду справи претензій він до обвинувачених не має, при призначення покарання просить суворо обвинувачених не карати.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 показав, що зайшов в квартиру АДРЕСА_6 , після того як перед ним зайшли обвинувачені, щоб ОСОБА_6 зміг забрав свої речі, двері в квартиру були відкриті, а дверна лутка відірвана. Зайшовши в середину квартири потерпілий ОСОБА_5 , лежав на підлозі і закривав голову, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 наносив йому удари руками в ділянку голови, нанесення яких одразу припинив. Біля потерпілого на підлозі лежав чорний мобільний телефон, якого підняв ОСОБА_7 , та в подальшому передав ОСОБА_6 , який мав повернути потерпілому на наступний день коли прийде забрати особисті речі. Крім того показав, що в квартирі крім нього, потерпілих та обвинувачених знаходилась, ще ОСОБА_10 , яка будь-яких протиправних дій не вчиняла.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що самих обставин вчинення злочину не бачив, так як перебував в добовому наряді військової частини, однак з потерпілим ОСОБА_5 перед тим, як відбулась подія спілкувались по телефону, проте після 21 год. на телефоні дзвінки останній не відповідав. В квартирі АДРЕСА_6 проживав разом з потерпілим. Двері та дверна лутка в квартирі були цілі, проте коли повернувся з добового наряду замок у вхідних дверях квартири був несправний, а потерпілий був з тілесними ушкодженнями в ділянці голови.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 показав, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_6 , в якій на підставі усної домовленості проживав потерпілий ОСОБА_5 разом із своїм товаришем, а до них проживав обвинувачений ОСОБА_6 , який залишив в квартирі особистий холодильник і диван. ОСОБА_6 не повідомляв, що прийде забрати свої особисті речі, а саме холодильник і диван. Про обставини події, яка відбулась, йому повідомив ОСОБА_5 при телефонній розмові, а саме те, що його побили та забрали телефон.

Враховуючи зізнавальні покази обвинуваченого ОСОБА_7 , та часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , а також враховуючи покази потерпілого та свідків, вина обвинувачених також доводиться наступними доказами зібраними по справі, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09 липня 2021 року, в якому він повідомляє, що 08 липня 2021 року близько 22 год. 00 хв. перебуваючи в квартирі АДРЕСА_6 , невстановлені особи заволоділи мобільним телефоном марки «Ксіомі Redmi Note 7 128 Gb» із двома сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- даними протоколу огляду місця події від 09 липня 2021 року з фото - таблицями, та заявою ОСОБА_5 про надання дозволу працівникам поліції провести огляд в квартирі АДРЕСА_6 , де зафіксовано та виявлено осип уламків штукатурки з зовнішньої сторони стіни квартири, опорну планку ригеля та засуву замка вхідних дверей, а також зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;

- даними протоколу огляду від 09 липня 2021 року з фото - таблицями, згідно якого в кімнаті прийому громадян ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, ОСОБА_6 в присутності понятих добровільно видав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7» чорного кольору, який отримав в житловій квартирі по АДРЕСА_4 ;

- даними висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/123-21/5284-ТВ від 14.07.2021, згідно якого ринкова вартість представленого на дослідження мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» з об`ємом внутрішньої пам`яті 128 Gb, станом на 08 липня 2021 року, могла становити 3412, 33 грн. та даними довідки вартості ТОВ «Мобі Жук», згідної якої вартість сім карти ПрАТ «Київстар» та сім карти «Лайфселл» станом на 08 липня 2021 року складала по 100 грн. кожна, вартість яких ніким із учасників судового розгляду не оспорюються;

- заявою ОСОБА_5 від 27 липня 2021 року, згідно якої останній просить прийняти міри стосовно ОСОБА_14 і ОСОБА_7 , які незаконно без дозволу проникли до квартири АДРЕСА_6 , яка в період з 11 березня до 09 липня 2021 року перебувала у його користуванні на підставі усної домовленості із власником ОСОБА_11 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 66 від 09 липня 2021 року, за даними якої у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден лобної ділянки голови зліва, лівої скроневої ділянки в проекції соскоподібного відростку справа, спинки носа зліва, зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, внутрішньої поверхні лівого плечового суглобу; крововиливів завушної ділянки в проекції соскоподібного відростку справа, спинки носу, передньої поверхні правого колінного суглобу; набряку м`яких тканин носу та м`яких тканин в завушній ділянці справа в проекції соскоподібного відростку; рани в ділянці слизової оболонки нижньої губи в проекції 1,3 зубів справа та 1-3 зубів зліва на нижній щелепі; що могли утворитись в час та за обставин вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 08.07.2021 року, за своїм характером є ЛЕГКИМИ тілесними ушкодженнями, що мають скороминущі наслідки. Тілесні ушкодження у вигляді саден лобної ділянки голови зліва, лівої скроневої ділянки, завушної ділянки в проекції соскоподібного відростку справа, спинки носу зліва, внутрішньої поверхні лівого плечового суглобу, крововиливу завушної ділянки в проекції соскоподібного відростку справа, спинки носу; набряку м`яких тканин носу та м`яких тканини в завушній ділянці справа в проекції соскоподібного відростку; рани в ділянці слизової оболонки нижньої губи в проекції 1,3 зубів справа та 1-3 зубів зліва на нижній щелепі; могли утворитись від неодноразових ударів тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути руки та ноги сторонньої людини. Тілесні ушкодження у вигляді садна зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, крововиливу передньої поверхні правого колінного суглобу; могли утворитись як від неодноразових ударів тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, так і при ударі об такі. Відповідності до кількості, виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, можна вважати, що йому було заподіяно не менше 9 травмуючих дій;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21 липня 2021 року та продемонстрованим відеозаписом слідчої дії, який проводився у відповідності до вимог ст.240 КПК України, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_5 показав про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень, які були дії кожного обвинуваченого, а також де лежав мобільний телефон;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26 липня 2021 року та продемонстрованим відеозаписом слідчої дій, який проводився у відповідності до вимог ст.240 КПК України, під час проведення якого свідок ОСОБА_10 показала, де вона знаходилась в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , а також де знаходились обвинувачені, потерпілий та свідок ОСОБА_9 , крім того, показала, що коли заходила в квартиру, двері були відкриті, вказані обставини цілком узгоджуються з іншими доказами по даній справі, в тому числі показами обвинувачених, потерпілого та свідка ОСОБА_9 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 серпня 2021 року, де потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих впізнає особу на фотознімку під №4, за формою носа, віком, за коротко стриженим волоссям, як такого який спричинив йому тілесні ушкодження, а саме наносив удар ногою. Згідно додатку до протоколу впізнання від 12.08.2021 на фотозображенні №4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- даними протоколу освідування від 12 серпня 2021 року з фото таблицями, згідно якого було здійснено освідування ОСОБА_7 та виявлено в останнього татуювання на шиї, а також на правій та лівій руці;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12 серпня 2021 року, де потерпілийОСОБА_5 в присутності понятих та захисника, впізнає особу, який був розміщений в такому порядку зліва направо під №3, а саме ОСОБА_7 , через загальний вигляд татуювання, що було зображено на лівій руці, як такого який піднімав мобільний телефон з підлоги та після чого знаходився з ним спільно та з іншими особами у квартирі за колишнім місцем проживання.
Пред`явлення потерпілому ОСОБА_5 осіб для впізнання проведено у відповідності до вимог ст. 228 КПК України, що підтверджується даними протоколів проведення цієї слідчої дії. Різких відмінностей у зовнішності осіб, які пред`являлись для впізнання, немає, потерпілий вказав ознаки, за якими він впізнав осіб, один з яких наносив йому тілесні ушкодження (вік, риси обличчя), а інший піднімав його телефон з підлоги (татуювання на лівій руці), а в суді показав, що попередньо йому не показували осіб, які повинні бути пред`явлені для впізнання, а також показав про колір татуювання на руці ОСОБА_7 . Згідно з ч. 7 ст. 223 КПК України вказані слідчі дії проведені в присутності двох понятих, а також з участю захисника.
Встановлені судом обставини підтверджуються також речовим доказом, яким визнано мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що умислу у викраденні мобільного телефону марки «Xiaomi», у нього не було, оскільки мобільний телефон обвинувачений ОСОБА_7 йому передав після того, як вишли із квартири для того, щоб повернути потерпілому на наступний день, суд розцінює як намір зменшити свою відповідальність та відхиляє їх, оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 нічого не заважало, достовірно знаючи про те, що вище вказаний мобільний телефон належить потерпілому, одразу останньому повернути, однак цього не зробив.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 лише 09 липня 2021 року в приміщенні кімнати прийому громадян ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , для огляду без наявних у ньому сім карт мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфссел», про наявність яких вказував потерпілий ОСОБА_5 одразу в протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09 липня 2021 року, що свідчить про відсутність наміру ОСОБА_6 повернути мобільний телефон потерпілому.

Більше того, сам характер узгоджених дій обвинувачених, які попередньо домившись, проникли до квартири, практично одномоментно напали на потерпілого, побивши його і тим самим спричинили тілесні ушкодження і тут же негайно заволоділи майном потерпілого, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» із двома сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , після чого на підставі усної домовленості вирішили про подальше його розподілення, що свідчить про наявність в обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_15 попередньої змови на вчинення інкримінованого їх злочину та єдиного умислу, спрямованого на проникнення до житла, застосування до потерпілого ОСОБА_5 насильства, як способу заволодіння чужим майном.

За таких обставин, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 не є вирішальними, і не спростовують його причетності до даного злочину, а тому судом до уваги не береться.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення), інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, та в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Що ж стосується слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 який проведений із застосуванням відеозапису, суд враховує, вказані показання свідка не можуть бути визнані належним доказом вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки слідчий експеримент не містить відтворення дій, обстановки, обставин події, а лише полягав у повідомленні свідком відомостей про факти, які мають значення для кримінального провадження, а також показував лише умовні дії обвинувачених.

З урахуванням наведеного суд в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України визнає доказ зазначений в протоколі проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 від 13 липня 2021 року, фактичні дані недопустимим.

Згідно висновку судово психіатричної експертизи № 370 від 04.08.2021 року ОСОБА_6 на момент вчинення злочину виявляв емоційно-нестійкий розлад особистості. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів та амфетаміну, синдром залежності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в момент вчинення злочину. На даний час виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів та амфетаміну, синдром залежності, може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відхилень у нервово психічному стані, крім вищевказаних, не має. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Даючи оцінку такому висновку, суд знаходить його науково обґрунтованим та достатньо аргументованим, таким, що відповідає об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, який поводився адекватно, а тому, погоджуючись з зазначеним висновком, а також у сукупності зі всіма дослідженими судом доказами, суд визнає ОСОБА_6 осудним і відповідальним за скоєне.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні злочину та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою та поєднаному з проникненням у житло, та обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у житло.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їм покарання.

ОСОБА_6 неодноразово судимий, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Суд враховує, що ОСОБА_6 добровільно відшкодував шкоду потерпілому, що є обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченому.

Щире каяття, як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд не враховує, оскільки щире каяття передбачає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести покарання. В судовому засіданні ОСОБА_6 хоча й вказував, що він розкаюється, однак, враховуючи його поведінку до вчинення кримінального правопорушення, а також обставини при яких воно було вчинено, суд вважає, що такі його твердження є нещирими та висловленими з метою пом`якшення покарання, крім того обвинувачений визнав обвинувачення частково.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Суд враховує, що ОСОБА_7 , повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та добровільно відшкодував шкоду, що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.

Згідно із ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, суспільної небезпеки та наслідків скоєного, приймаючи до уваги особу винного ОСОБА_7 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, позицію потерпілого, який просив обвинувачених суворого не карати, а саме просив призначити покарання без позбавлення волі, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, оскільки справедливість покарання також повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілого, а тому призначене покарання ОСОБА_7 є необхідним і достатнім для виправлення останнього запобігання вчинення ним нових злочинів.

Водночас, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, зокрема за корисливі злочини та не ставши на шлях виправлення і вчинив новий злочин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, які йому інкримінується.
На переконання суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів та сприятиме позитивному впливу на інших осіб.

Підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, суд не вбачає, оскільки обвинувачений вчинив злочин через короткий проміжок часу після звільнення від відбування покарання, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, реально відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Вказані обставини характеризують обвинуваченого як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність.
Судом також враховано при призначені покарання конкретні обставини справи, характер дій обвинувачених, кількість злочинних посягань, ступінь участі кожного обвинуваченого у вчиненні злочину, їх відношення до вчиненого.
На думку суду дані міри покарання обвинуваченим є справедливими, необхідними та достатніми для запобігання вчинення всіма винними правопорушень у майбутньому, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченими та іншими особами.

Враховуючи прийняте судом рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, а відтак припиненням існування ризиків на підставі яких, останньому в ході судового розгляду було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає за можливе вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання для забезпечення належної поведінки обвинуваченого до вступу вироку в законну силу.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 377 КПК України, ОСОБА_7 , який звільняється від відбування покарання з випробуванням, підлягає звільненню з-під варти.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді тримання під вартою, адже останній засуджується до реального позбавлення волі на тривалий термін. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що перебуваючи на волі він ухилятиметься від суду та займатиметься злочинною діяльністю. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_6 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 28 липня 2021 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В строк відбування покаранняОСОБА_7 ,відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 28 липня 2021 року по 21 грудня 2021 року (дня звільнення з-під варти) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов в провадженні відсутній.

Документально підтверджені витрати за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/123-21/5284-ТВ в сумі 686 грн. 48 коп., відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

В порядку ст. 174 КПК України накладений ухвалою слідчого судді від 13 липня 2019 року (справа № 683/1939/21) арешт на речовий доказ, а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» у якому відпала потреба, слід скасувати.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.

Змінити ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків:1) не відлучатися із населеного пункту м.Старокостянтинів без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; 3) прибувати за викликами до суду.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити попередній - тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 28 липня 2021 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 28 липня 2021 року по 21 грудня 2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи по 343 (триста сорок три) грн. 24 коп. з кожного.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2021 року на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 ,- скасувати.

Речові докази по справі :

-мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , чохол з-під мобільного телефону, які передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, повернути за належністю ОСОБА_5 ;

-4 недопалки цигарок, дві скляні стопки, корок з-під алкогольних напоїв, картонна коробка з-під цигарків марки «Bond», знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим, захиснику та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: