Провадження № 1-кс/344/5582/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000064 від 10.04.2021 за ч. 3 ст. 199 КК, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 304 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою подальшого збуту, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, придбали у невстановленої особи підроблені гроші України банкноти номіналом 500 гривень, які в подальшому незаконно зберігали та перевозили з метою збуту в автомобілі марки Lexus LX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

09 квітня 2021 року вранці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , спільно із особою втягнутою у протиправну діяльність неповнолітнім ОСОБА_8 який не досягнув віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність на автомобілі марки Lexus LX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з м. Київ перевезли підроблені гроші в АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 діючи в складі організованої групи з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , збули у місцевих магазинах під приводом придбання товарів банкноти номіналом 500 гривень, які відповідно до висновків експертів за способом нанесення зображення та первинними елементами захисту не відповідають банкнотам, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є власником частини нерухомого майна, а саме: 3/4 частки квартири, за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного просив накласти арешт на дану квартиру.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому.

Власник майна у судове засідання не викликався, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України слідчим доведено що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання вбачається що 29 липня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199 КК України.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 є власником на праві спільної сумісної власності 3/4 частини квартири, за адресою: АДРЕСА_2

Санкція злочину передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна

Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слід накласти арешт на належне підозрюваному нерухоме майно, оскільки воно має матеріальну цінність, вартість якого на даному етапі досудового розслідування не визначена, так як оцінка вартості такого майна потребує спеціальних знань та проведення експертизи.

Належність підозрюваному тільки частини квартири не свідчить про неможливість конфіскації даної частки, так як за змістом ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, розпорядження на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), а саме 3/4 частини квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1