ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4855/21 Номер провадження 11-кп/814/835/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000004 від 09.02.2021 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 31 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 31 травня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт, з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні №0000004 від 09.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 332-2 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що в узгодженому між сторонами покаранні обвинуваченому не зазначено конкретно визначене покарання, яке повинно бути застосовано до обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, через відсутність терміну іспитового строку.
Судом встановлена очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки відповідно до обвинувального акту, 21 листопада 2017 року прийнято рішення Кобеляцьким районним судом Полтавської області про примусове видворення за межі України та заборону в`їзду на територію України строком на п`ять років, тобто до 21 листопада 2022 року.
Крім того, суд вказав, що дане кримінальне провадження було направлено до Октябрського районного суду м.Полтави з порушенням підсудності, оскільки більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 332-2 КК України було вчинене 20.09.2020, коли ОСОБА_12 , за документами, що містять недостовірні відомості, втретє в`їхав на територію України через пункт пропуску «Сеньківка» (Городнянський район, Чернігівська область).
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляду в суді першої інстанції.

Прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор зазначає в своїй апеляційній скарзі, що в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення зазначено, що обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості суд повертає прокурору. Зазначає, що судом не зазначено для чого саме повертається обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості і чи потрібне проведення досудового розслідування, що є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону.

Більш того, у п. 1 ч. З ст. 314 КПК України чітко зазначено про повернення кримінального провадження прокурору, а не обвинувального акту з угодою, що, на переконання прокурора, також свідчить про недотримання судом вимог чинного законодавства.

В мотивувальній частині ухвали суд жодним чином не зазначає про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Як зазначено в апеляційній скарзі прокурора, тривалість іспитового строку визначається судом, а тому прокурор в угоді про визнання винуватості може тільки послатись на положення ст. 75 КК України щодо звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку, що встановить суд у вироку.

Спростовуючи вказане твердження суду про неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань при застосуванні до нього положень статті 75 КК України прокурор зазначає, що постанова Кобеляцького районного суду від 21.11.2017 винесена в межах адміністративного позову Кобеляцького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області і фактично громадянин Вірменії ОСОБА_13 вказаною постановою суду притягнутий до адміністративної відповідальності. На даний час зазначена особа притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 332-2 КК України, та його? періодичне з`явлення для відміток до органу пробації і буде полягати виконання покарання, призначеного обвинуваченому за вироком суду.

Разом з цим, прокурор вважає, що в порушення вимог п. 4 ч. З ст. 314 КПК України, суд при встановленні непідсудності кримінального провадження Октябрському районному суду м. Полтави, не направив обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності, а повернув його прокурору, чим не дотримався зазначених вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Кримінально-процесуальним кодексом України передбачено особливий порядок кримінального провадження на підставі угод.
Так, у відповідності зі ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників провадження.
Крім того, згідно з вимогами ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1.затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2.закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3.повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4.направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5.призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
За положеннями абз.2 ч.7 ст.474 КПК України в разі відмови суду в затверджені угоди про визнання винуватості досудове розслідування або судове провадження (в залежності від того, на якій стадії укладено угоду) продовжуються в загальному порядку.
Тобто, в разі відмови у затвердженні угоди за передбачених ч.7 ст.474 КПК України підстав суд повертає кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, саме для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України, або продовжує судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду укладено саме під час здійснення судового провадження.
Вчинення судом таких дій підтверджуються положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України, згідно з якими у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.
Таким чином, зазначена норма п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачає реалізацію положень абз.2 ч.7 ст.474 КПК України під час підготовчого судового засідання в разі відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, досягнутої (укладеної) під час досудового розслідування, та вчинення певних дій судом - повернення кримінального провадження прокурору саме для продовження досудового розслідування.
Як убачається з ухвали, суд приймаючи рішення про повернення обвинувального акту разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000004 від 09.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 332-2 КК України у резолютивній частині в порушення вимог ч.3 ст. 314 КПК України не зазначив для чого саме повертається обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості та чи потрібне проведення досудового розслідування.

Як на підставу відмови у затвердженні угоди суд послався на невизначеність конкретного покарання, в порушення вимог ст. 472 КПК України, через відсутність в угоді вказівки на термін іспитового строку.

Разом з цим, відповідно до положень ч.3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку визначається судом, а тому, на переконання колегії суддів, прокурор в угоді про визнання винуватості може тільки послатись на положення ст. 75 КК України щодо звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку, що встановить суд у вироку.

Таким чином, оскільки угода про визнання винуватості розглядалась у підготовчому судовому засіданні, то після вирішення питання, передбаченого п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, суд мав перейти до розгляду інших питань, в межах повноважень, передбачених ч.3 ст. 314 КПК України, зокрема щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Враховуючи положення ч.7 ст. 474 КПК України, в даному випадку, після відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, суд першої інстанції мав би продовжити судове провадження.

Вказане порушення відповідно ч.1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому ухвала суду в частині повернення прокурору кримінального провадження підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Разом з цим, місцевий суд прийшов до висновку про те, що вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_14 направлено до Октябрського районного суду м.Полтави з порушенням підсудності, однак незважаючи на встановлені порушення, помилково продовжив розгляд, чого не мав права робити, та не звернувся до відповідного суду для визначення підсудності.

Вказане порушення відповідно ч.1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому ухвала суду в частині повернення прокурору кримінального провадження підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 31 травня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту, з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні №0000004 від 09.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 332-2 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4