Дата документу 08.12.2021 Справа № 311/4321/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/4321/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1013/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2021 року м . Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 7 жовтня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000427, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 жовтня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Василівської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту предметів, які були вилучені в ході огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, яка розташована в лісосмузі поблизу с. Степове, Василівського району Запорізької області, а саме, автомобіль «ВАЗ-2121» червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 , причеп автомобільний, без номерних знаків; фрагменти свіжоспиляних стовбурів дерев породи акації, в кількості 5 дерев, що знаходяться в причепі.

Під час досудового розслідування встановлено, що 30 вересня 2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30 вересня 2021 року за адресою: Василівський район, с. Степове, в лісополосі пиляють дерева.
В період часу з 19 год. 41 хв. по 20 год. 22 хв. 30 вересня 2021 року слідчим СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, яка розташована в лісосмузі поблизу с. Степове, Василівського району, Запорізької області, в ході якого виявлено та вилучено:
-автомобіль ВАЗ 2121, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ;
-причеп автомобільний, без номерних знаків;
-фрагменти свіжоспиляних стовбурів дерев породи акації, в кількості 5 дерев, що заходяться в причепі.
Постановою слідчого СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , предмети, які були вилучені в ході вищезазначеного огляду визнані та долучені до кримінального провадження в якості речових доказів.
Також в ході досудового розслідування було встановлено, що вилучений автомобіль ВАЗ 2121 червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичним користувачем даного транспортного засобу є ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що вилучені під час огляду об`єкти можуть мати доказове значення для проведення досудового розслідування, а для їх більш детального вивчення необхідний значний проміжок часу, тому виникає необхідність в застосуванні таких заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Слідчий суддя задовольнив частково клопотання про накладення арешту на майно, обґрунтувавши це тим, що у поданому клопотанні, слідчим не конкретизовано, не обґрунтовано як само по собі накладення арешту на майно, а саме на: автомобіль «ВАЗ-2121» червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 та причеп автомобільний, без номерних знаків, може бути використане в рамках даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 246 КК України та вказав, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на фрагменти свіжоспиляних стовбурів дерев породи акації, в кількості 5 дерев, що знаходяться в причепі, з забороною розпоряджатися, користуватися та відчужувати зазначене майно, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених у ст. 98 КПК України, постановою слідчого зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі зазначеного майна, які очевидними і реальними.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт майна та ухвалити нову ухвалу про повну відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Крім того, до апеляційної скарги надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що про оскаржувану ухвалу, ОСОБА_6 дізнався лише 12 жовтня 2021 року, коли строк оскарження вже фактично сплинув.
Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відомості про отримання ОСОБА_6 та його представником оскаржуваною ухвали відсутні, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу та зазначив, що ОСОБА_6 зі своїм зятем поїхали в інший населений пункт, в якому купили 4 з 5 дерев, після чого їх зупинили працівники поліції та попросили проїхати з ними. Працівники поліції бачили, що ні ОСОБА_6 ні його зять не мають ніякого відношення до спиляних дерев, проте, приїхали працівники поліції у складі СОГ та наказали покласти до причепу ще дерево, а тому 4 дерева це ОСОБА_6 , які він купив за гроші у чоловіка, який їх спиляв на території свого будинку, а 1 дерево йому підклали.
ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК країни (збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що накладаючи арешт на фрагменти свіжоспиляних стовбурів дерев породи акації, в кількості 5 дерев, слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на вказане майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що Василівським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000427 від 1 жовтня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.с. 5).

Відповідно до протоколу місця огляду від 30 вересня 2021 року вбачається, що з місця події було виявлено та вилучено: автомобіль ВАЗ 2121, червоного кольору, держаний номер НОМЕР_1 , 1980 року випуску; металевий причеп без реєстраційного номеру та 5 фрагментів свіжоспиляних дерев породи акація (а.с. 7-12).

Постановою слідчого СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області від 1 жовтня 2021 року, вказане в клопотанні майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.с. 15-16).

Так, як випливає із вищезазначеного, на даний час триває досудове розслідування за ч. 1 ст. 246 КК України, і як вбачається із фабули короткого витягу обставин у кримінальному провадженні №0000427, 30 вересня 2021 року надійшло повідомлення, про те, що за адресою: Василівський район, с. Степове, в лісополосі пиляють дерева.

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України є в тому числі дерева у лісах, а також у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах України.

При цьому, об`єктивна сторона злочину полягає в незаконній порубці лісу.

Отже фабула вказаного витягу та диспозиція статті 246 КК України свідчить про те, що предметом у вказаному кримінальному провадженні є саме дерева, тобто в даному випадку фрагменти свіжоспиляних стовбурів дерев породи акації, які були вилучені під час огляду місця події можуть бути предметом кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказані у клопотанні фрагменти свіжоспиляних стовбурів дерев породи акації, в кількості 5 дерев, що знаходились у причепі є предметом, що були об`єктом кримінально протиправних діянь та свідчить про наявність обґрунтованих підстав для звернення із клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляду на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст. 98 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його відчуження.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Крім того, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1ст. 174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, з огляду на необхідність збереження даного майна, яке є об`єктом кримінального правопорушення, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про необхідність арешту вказаного у клопотанні фрагменти свіжоспиляних стовбурів дерев породи акації, в кількості 5 дерев, що знаходились у причепі.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на фрагменти свіжоспиляних стовбурів дерев породи акації, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати безпідставними.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_6 та його представнику адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 7 жовтня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 7 жовтня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000427, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 жовтня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3