Справа № 314/5452/19
Провадження № 1-кп/314/127/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001091 від 16.11.2019 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, має повну середню освіту, не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 01.04.2013 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 06.10.2014 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.04.2013 та остаточно визначено 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 22.12.2017 року з Біленьківської виправної колонії №99 за ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 22.12.2017 за ст. 81 КК України - умовно достроково з не відбутим строком 7 місяців 8 днів;
- 15.08.2019 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 02.02.2021 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 визначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У кінці травня 2019 року, у вечірній час доби (більш точної дати та часу не встановлено), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , 1927 року народження, де пересвідчившись, що його дії не помітні для сторонніх осіб, через незачинені двері, проник до приміщення гаражу, в якому зберігає своє майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приміщення якого з корисливих мотивів, таємно, повторно, викрав майно, а саме:
- набір ключів «Іпіеrtool» 25 шт., 6-32 мм (НТ-1200)», вартістю 816,14 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 ,
- карбюратор автомобіля ВАЗ 2105-20,2107-20 (ДААЗ), вартістю 1346,67 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_3 виніс за межі вказаного домоволодіння викрадене майно, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2162,81 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3285 від 19.11.2019.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні, обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Також, пояснив, що в кінці травня 2019 року проник до гаражу, який знаходиться по вул.Зої Космодем`янської в м.Вільнянськ, звідки викрав набор ключів та карбюратор. Викрадене майно він потім продав.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши та оцінивши в сукупності вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст.65 КК України виду та міри покарання суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, характер і ступінь його суспільної небезпеки, сукупність всіх характеризуючих його обставин: обстановку, спосіб вчинення злочинного діяння, наслідки.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд також враховує особу обвинуваченого, який розкаявся в скоєному, визнав свою вину, неодружений, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно.
Окрім того, судом враховується, що ОСОБА_3 раніше неодноразово вчиняв умисні злочини, в тому числі тяжкі корисливі злочини проти власності, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення не став.
Суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому, із врахуванням характеру та підвищеного ступеню суспільної небезпеки вчиненого, всіх відомостей про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи наслідки злочину, обставину, що пом`якшує покарання, виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним призначити йому покарання виключно у вигляді реального позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства, що буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд застосовує ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин вчинено до постановлення вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.02.2021.

Цивільні позови, речові докази та витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, відсутні.

Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді під час судового розгляду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання за сукупністю злочинів з покаранням, призначеним вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.02.2021, призначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме, з 08.12.2020.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7
12.10.2021