УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2021 Справа №607/16951/20

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря с/з ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_7

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001429 від 10 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за №0001429 від 10 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час розгляду в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, зокрема, триває проведення комплексної судової психолого-психіатричної стаціонарної експертизи, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, на даний час не зменшились. Відтак ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також зможе незаконно впливати на потерпілих та свідків, шляхом погроз та вмовляння схиляти їх до дачі неправдивих показів та відмови від участі в кримінальному провадженні, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 не заперечили проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Вирішуючи клопотання прокурора, який вважає за необхідне продовжити строк застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо задоволення зазначеного клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого в подальшому було продовжено через наявність ризиків, які продовжували існувати, зокрема ухвалою суду від 30 вересня 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 29 листопада 2021 року.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Крім цього колегія суддів враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, а також продовжують існувати ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та продовженні його строку, зокрема останній з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже санкцією статті, за якою він обвинувачується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі; крім того обвинувачений зможе незаконно впливати на потерпілих та свідків, адже йому відомо їх місце проживання та він зможе чинити на них тиск, шляхом погроз та вмовляння схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Таким чином колегія суддів приходить до переконання, що менш суворий запобіжний захід не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, та вважає виправданим подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 336, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_7 терміном до двох місяців, тобто до 25 січня 2022 року.

Розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001429 від 10 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, відкласти до отримання судом матеріалів кримінального провадження та висновку експерта.

Копію ухвали вручити захиснику обвинуваченого, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 , у Відділення судово-психіатричної експертизи КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та для вручення обвинуваченому ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3