УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року
м. Київ

справа № 350/394/18

провадження № 51-4747 км 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року стосовно
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2020 року, залишеним без змін ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, засуджено ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 00:50 12 червня 2016 року, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на АДРЕСА_1 , що поблизу Народного дому, під час конфлікту з ОСОБА_8 , маючи умисел на позбавлення життя, наніс останньому один цілеспрямований удар ножем у грудну клітину в область серця, заподіявши потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер у Івано-Франківській обласній клінічній лікарні.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що:
- під час досудового розслідування слідчим порушено право ОСОБА_7 на захист та невідкрито останньому, в порядку ч. 12 ст. 290 КПК України, речових доказів, зокрема, відеофайлів;
- суд першої інстанції:
- не довів поза розумним сумнівом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 саме ОСОБА_7 та його умислу на позбавлення життя потерпілого;
- не врахував відсутність речового доказу, яким було спричинено потерпілому тілесне ушкодження, та інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_7 ;
- ухвалив вирок, який ґрунтується на суперечливих показаннях свідків та потерпілої, які не були безпосередньо на місці події в момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;
- безпідставно визнав алкогольне сп`яніння обставиною, що обтяжує покарання;
- суд апеляційної інстанції, не спростувавши належним чином доводів апеляційних скарг обвинуваченого та сторони захисту, безпідставно погодився з висновками суду першої інстанції.
До судового розгляду захисник ОСОБА_9 надіслав до суду касаційної інстанції клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 у зв`язку зі смертю його підзахисного.
Потерпіла ОСОБА_10 також надіслала до суду касаційної інстанції клопотання про залишення оскаржуваних судових рішень без зміни та закриття касаційного провадження за касаційної скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 через смерть останнього.
Позиції учасників судового провадження
Захисник підтримав подану касаційну скаргу, проте просив скасувати ухвалені стосовно ОСОБА_7 судові рішення і закрити кримінальне провадження. Водночас захисник повідомив про те, що родичі ОСОБА_7 не уповноважили його представляти інтереси засудженого в суді касаційної інстанції з метою його реабілітації.
Прокурор просив закрити касаційне провадження.
Мотиви Суду
За повідомленням начальника Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» від 21 травня 2021 року, засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується долученою копією лікарського свідоцтва про смерть № 202 від 22 березня 2021 року.
Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 16 січня 2019 року (провадження № 51-4744 кмо 18, справа № 761/33482/16-к),у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, є необхідним для реабілітації померлого.

Зокрема, позиція Об`єднаної палати, крім іншого, полягає у тому, що смерть засудженого у більшості випадків робить касаційне провадження безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим. З урахуванням викладеного Об`єднана палата Верховного Суду зробила висновок про те, що в разі смерті засудженого касаційне провадження, як правило, підлягає закриттю.
Однак, з огляду на принцип верховенства права та інші засади кримінального провадження, касаційне провадження не може бути закрито, а підлягає продовженню у випадках, якщо з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, це буде необхідно в цілях реабілітації засудженого, який помер, або з метою захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.
Проте після смерті засудженого до суду касаційної інстанції ні члени його сім`ї, ні близькі родичі, ані інші особи, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, не зверталися із заявами щодо продовження розгляду даного кримінального провадження у зв`язку з реабілітацією ОСОБА_7 , тому Судом не встановлено підстав для продовження касаційного розгляду саме з метою реабілітації померлого.
Захисник у судовому засіданні також підтвердив, що, не дивлячись на його неодноразові звернення, близькі родичі ОСОБА_7 не уповноважували його представляти інтереси засудженого з метою реабілітації.
За матеріалами кримінального провадження до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою звернувся захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 . У своїй касаційній скарзі захисник ставить питання про необхідність скасування судових рішень стосовно ОСОБА_7 через істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Колегія суддів бере до уваги, що висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зазначений в ухвалі від 16 січня 2019 року (провадження № 51-4744 кмо 18, справа № 761/33482/16-к), був зроблений щодо касаційної скарги самого засудженого, який помер, однак, враховуючи, що основною тезою цього висновку є позиція щодо подальшої безпредметності касаційного провадження, у зв`язку з неможливістю застосування до померлої особи кримінально-правових наслідків діяння, крім випадку з аспектами реабілітації, вважає, що аналогічний підхід має застосовуватися і до касаційної скарги захисника, поданої в інтересах засудженого, який помер.
Така позиція відповідає практиці Касаційного кримінального суду Верховного Суду, відображеній, зокрема в ухвалах від 24 вересня 2019 року (справа № 233/3106/15-к, провадження № 51-980км18), 22 березня 2021 року (справа № 520/9880/17, провадження № 51-4868 км 18) 07 квітня 2021 року (справа № 234/14917/18).

Враховуючи вищенаведене Суд приходить до висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись статтями 434, 436, 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3