Справа № 308/278/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000362 від 18.12.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
10 січня 2022 року старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні 0000362 від 18.12.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 3 ст. 197-1 КК України, за яким просить накласти арешт на об`єкт нерухомості споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .Блистіва та земельну ділянку, за межі якої вишли при здійсненні будівництва, з кадастровим номером :13:015:0103 загальною площею 0,13 га., що належить на праві власності підозрюваному у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) у вигляді заборони на розпорядження вказаним майном.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що усупереч Конституції України, вимог Земельного кодексу України, статтей 27-34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ОСОБА_4 вчинив активні дії спрямовані на самовільне зайняття земельної ділянки, поза межами належної йому на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0103.

Зокрема, 04.10.2018 ОСОБА_4 придбав земельну ділянку з кадастровим номером :13:015:0031 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 загальною площею 0.05 га.

27.11.2020 зазначена земельна ділянка була об`єднана із раніше сформованою земельною ділянкою з кадастровим номером :13:015:0029, на даний час земельна ділянка має спільний кадастровий номер :13:015:0103, загальною площею 0,13 га.

В період з квітня по жовтень 2019 року ОСОБА_4 здійснив самовільне будівництво на належній йому земельній ділянці з кадастровим номером :13:015:0031, про що Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області складено акти перевірки №317-ДК/282АП/09/01/-19 від 11.04.2019, №765-ДК/664АП/09/01/-19 від 11.07.2019 та №1160-ДК/1051АП/09/01/-19 від 21.10.2019, за результатами останнього притягнуто для адміністративної відповідальності.

Окрім цього, в період з квітня по жовтень 2019 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи межі належної йому земельної ділянки, всупереч вимог Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших нормативно-правових актів, які регулюють земельні правовідносини, умисно, всупереч встановленому законом порядку, за участі невстановлених досудовим розслідуванням найманих працівників, здійснив самовільне будівництво поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0031, шляхом облаштування бетонної конструкції, таким чином здійснив самовільне зайняття земельної ділянки Ужгородської міської ради, загальною площею 0,0239 га., вартістю 155 899, 70 грн., що у 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим завдано значної шкоди її законному власнику.

Разом з цим, з квітня по жовтень 2019 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи межі належної йому земельної ділянки, всупереч вимог Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших нормативно-правових актів, які регулюють земельні правовідносини, умисно, за участі невстановлених досудовим розслідуванням найманих працівників, здійснив самовільне будівництво поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0031, шляхом облаштування бетонної конструкції, таким чином здійснив самовільне будівництво нерухомого майна на частині земельної ділянки, дотичної до належної йому на праві приватної власності, розташованої в АДРЕСА_1 , звівши споруду на самовільно зайнятій земельній ділянці Ужгородської міської ради, загальною площею 0,0239 га.

29.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 197-1 КК України.

29.12.2021 у кримінальному провадженні прийнято постанову про визнання речовими доказами об`єктів нерухомості, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Блиста та земельної ділянки, яка є сусідньою до споруд з кадастровим номером АДРЕСА_3 , та, оскільки вони є матеріальними об`єктами, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, підпадають під критерії, визначені статтею 98 КПК України.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 293609735 від 04.01.2022 ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :13:015:0103 загальною площею 0,13 га.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження доказів, проведення огляду, недопущення приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, слідчий звернувся до суду із накладенні арешту на вказані об`єкти нерухомості.

Слідчий в судове засідання не прибув, проте подав письмову заяву за якою клопотання підтримав та просив задовольнити, з підстав зазначених у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник, адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, проте подали заяву за якою просили відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання та додатково подані, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено та підтверджується матеріалами клопотання, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 18.12.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 197-1 КК України.

29.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 197-1 КК України.

29.12.2021 у кримінальному провадженні прийнято постанову про визнання речовими доказами об`єктів нерухомості споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка є сусідньою до споруд з кадастровим номером :13:015:0103 загальною площею 0,13 га. та, оскільки вони є матеріальними об`єктами, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, підпадають під критерії, визначені статтею 98 КПК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 293609735 від 04.01.2022 ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :13:015:0103 загальною площею 0,13 га.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слід зазначити, що прокурором доведено належними та допустимими доказами той факт, що незастосування заборони у користуванні цією земельною ділянкою призведе до пошкодження, втрати, знищення, майна споруди, розташованої на цій земельній ділянці.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати що об`єкт нерухомості споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, з кадастровим номером :13:015:0103 загальною площею 0,13 га є доказами у розумінні ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомості споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .Блистіва та земельну ділянку, з кадастровим номером :13:015:0103 загальною площею 0,13 га., що належить на праві власності ОСОБА_4 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) у вигляді заборони на розпорядження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1