ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/408/21 Справа № 711/5602/21 Категорія: ст.176 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0003816 від 11.11.2020 року ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2021 року про застосування міри запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді застави в межах двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України.
Клопотання мотивує тим, що СУ УМВС України в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003816 від 11 листопада 2020 року за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 листопада 2020 року, у приміщенні інтерактивного ігрового закладу, розташованого в нежитловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_10 , та невстановленою в ході досудового розслідування групою осіб з використанням комп`ютерів, через мережу Інтернет, виконуючи заздалегідь розподілені ролі, надавали громадянам послуги у вигляді доступу до ігрових систем, які налаштовані на азартну гру, у ході якої гравець робив грошову ставку, після чого починав гру, чим приводив в дію різні гральні комбінації та мав можливість при випадковому збігу певних комбінацій отримати свій виграш імовірність отримання і розмір якого повністю або частково залежать від випадковості, а також знань і майстерності гравця.
Злочин вчинювався з прямим умислом, тобто ОСОБА_7 в змові із ОСОБА_10 , та невстановленою в ході досудового розслідування групою осіб усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільно-небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного збагачення за рахунок зайняття гральним бізнесом.
В клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 згідно відведеної їй ролі виконувала функцію організатора вела облік доходів та розходів, приймала на роботу та керувала діями найманих працівників, керувала незаконним інтерактивним гральним закладом, безпосередньо контролювала касирів - операторів ігрового залу, проводила їх інструктажі, отримувала звіти касирів - операторів про суми грошових коштів, які надходили щодобово від проведення азартних ігор, сповіщала касирів - операторів про можливі перевірки співробітниками правоохоронних органів та надавала останнім вказівки щодо їх поведінки на випадок проведення зазначених перевірок, проводила інкасацію ігрових залів.
Так, 24 березня 2021 року протягом доби, перебуваючи у приміщенні інтерактивного грального закладу за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 діючи відповідно до визначеної їй ролі та на виконання плану злочинної діяльності, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, надавала можливість невстановленим особам, шляхом внесення власних грошових коштів, робити ставки та приймати участь в різних азартних іграх на комп`ютерних симуляторах, завдяки чому,
ОСОБА_7 та ОСОБА_10 отримували прибуток від зайняття гральним бізнесом.
Зокрема, 24 березня 2021 року у період з 14 годин 51 хвилин до 16 годин 5 хвилин при проведенні контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки (гри) та аудіо-відеоконтролю місця в приміщенні грального закладу за адресою: АДРЕСА_1 , закупним (гравцем) ОСОБА_11 прийнято участь в азартній грі «Book of Ra» за допомогою комп`ютера, який знаходиться в ігровому залі.
Крім цього, 1 травня 2021 року, в приміщенні грального закладу за адресою: АДРЕСА_1 проведено санкціонований обшук в ході якого було вилучено грошові кошти в сумі 32 361 грн., які належать ТОВ «Клоуд Коін» засновником якого є ОСОБА_7 , 17 системних блоків, 14 моніторів, 2 свіча, 2 пульта, мобільний телефон, копія витягу з реєстру юридичних осіб та договір оренди.
Також, 1 травня 2021 року, під час проведення обшуку за місцем проживання у ОСОБА_7 вилучені чорнові записи бухгалтерського обліку доходів і витрат отриманих від незаконно грального бізнесу та грошові кошти в сумі 405 010 гривень.
Створивши умови для проведення та надання можливості доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах у гральному закладі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 листопада 2020 року забезпечили отримання незаконного прибутку від незаконної діяльності з організації та проведення азартних ігор який розподіляли між собою.
В клопотанні слідчого зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 203-2 КК України, тобто незаконна діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей, вчиненої за попередньою змовою групою осіб.
18 серпня 2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.
Вина підозрюваної ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами вилученими в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 .
Таким чином, вказує слідчий, на даний час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, який карається штрафом від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Посилаючись на вищевикладене, враховуючи положення ч.8 ст.194 КПК України, відповідно до якої до підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у вигляді штрафу понад 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою, орган досудового розслідування просив слідчого суддю винести ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в межах двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2021 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави відмовлено.
Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану відповідних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не наведено жодних переконливих обґрунтувань в підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не наведено обставин, які б свідчили про будь-яке перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню.
Також в обгрунтування прийнятого рішення про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, слідчим суддею було враховано, що підозрювана ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, яка навчається в КЗ «Черкаська спеціалізована школа», а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді особистого зобовязання буде достатнім і пропорційним, зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків і її належну процесуальну поведінку.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 13 вересня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2021 року скасувати через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення судом вимог Кримінального процесуального кодексу України та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді застави в межах двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
28 вересня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду захисником підозрюваної ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 було подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора у даному кримінальному провадженні, в яких він вказує, що слідчим і прокурором не доведено обґрунтованість підозри, а також існування ризиків, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, також зазначає, що запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 437 800 грн. для ОСОБА_7 є непомірним тягарем, невнесення якої може потягнути за собою обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник вважає неаргументованими посилання прокурора в апеляційній скарзі на можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу виключно у вигляді застави або тримання під вартою, оскільки такі посилання не базуються на вимогах кримінально-процесуального закону і просить за наслідками апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, повністю відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, наведених у ній; підозрювану ОСОБА_7 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді від 10 вересня 2021 року без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів,СУ УМВС України в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003816 від 11 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.
Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи про прийняття Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14 липня 2020 року та порушуючи його, маючи злочинний намір, направлений на організацію та проведення азартних ігор без ліцензії всупереч Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» №768-IX від 14 липня 2020 року, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, отримання неконтрольованого Державою прибутку від організованого нею грального бізнесу, умисно, з корисливих мотивів, протиправно, запропонувала ОСОБА_10 та невстановленій в ході досудового розслідування групі осіб у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 листопада 2020, роботу щодо надання послуг із організації азартних ігор шляхом надання гравцям можливості доступу до азартних ігор, обслуговування гравців, отримання грошових коштів від гравців, видачу виграшу, тобто фактично на здійснення функцій касира оператора без офіційного працевлаштування у приміщенні ігрового зала, розташованого в нежитловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 .
Створивши умови для проведення та надання можливості доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах у гральному закладі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 листопада 2020 року забезпечили отримання незаконного прибутку від незаконної діяльності з організації та проведення азартних ігор, який розподіляли між собою.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 203-2 КК України, тобто незаконна діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
18 серпня 2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави та застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя виходив з того, що, враховуючи сукупність даних, які характеризують особу підозрюваної, а також приймаючи до уваги відсутність переконливих обґрунтувань в підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обставин, які б свідчили про будь-яке перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, достатнім та необхідним буде застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на ОСОБА_7 відповідних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.
З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України. Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, місце його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави слідчим суддею об`єктивно з`ясовані наступні питання: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; про наявність достатніх підстав вважати щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого; після чого слідчий суддя прийшов до мотивованого висновку про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Слідчим суддею правильно зазначено, що в клопотанні слідчий обмежився лише констатацією певних ризиків, визначених статтею 177 КПК України, при цьому, не надавши жодних переконливих обґрунтувань їх наявності.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України.
Враховуючи наявність фактів і інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку, що в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_12 підозри.
При цьому, дослідивши матеріали провадження та прийнявши до уваги сукупність характеризуючих підозрювану даних, в тому числі наявність в ОСОБА_7 постійного місця проживання, перебування на її утриманні неповнолітньої дитини, не вчинення підозрюваною будь-яких дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню, а також враховуючи відсутність виключних обставин для застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваної, оскільки у матеріалах клопотання слідчого не містяться вагомі фактичні дані, які б свідчили про необхідність застосування виключно такого запобіжного заходу, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що для забезпечення дієвості даного кримінального провадження достатнім буде застосування до ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод при вирішенні питання щодо обрання до особи запобіжного заходу у вигляді застави необхідно з`ясувати, чи застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави є саме тим запобіжним заходом, який забезпечив би їй належну процесуальну поведінку та виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, що і було зроблено слідчим суддею при розгляді клопотання.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудної не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в застосуванні такого запобіжного заходу як застава, відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладенням на неї процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, і вказаний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної і гарантувати виконання ОСОБА_12 покладених на неї процесуальних обов`язків.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, дійшовши висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, належним чином мотивувавши прийняте рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді - залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 179, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407,419, 422 КПК України, суд, -
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0003816 від 11.11.2020 року ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді застави та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4