УХВАЛА
Іменем України

02 листопада 2021 р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ;

представника власника майна ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Полтава клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 ,погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 , про арешт майна, матеріали кримінального провадження №0000167 від 14.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 14.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на посаді оперуповноваженого сектору спеціальної поліції відділу кримінальної поліції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області та іншими, наразі не встановленими особами, будучи службовими особами, на виконання свого злочинного умислу, діючи умисно 27.10.2021, близько 23 год. 35 хв., перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована між с. Водяне та с. Стінка Полтавського району, затримавши, в порушення вимог чинного законодавства, на місці збуту-придбання паливо-мастильних матеріалів мешканця с. Стінки, Полтавського району, ОСОБА_9 , діючи всупереч інтересам служби та з метою особистого збагачення, висловили останньому прохання про надання неправомірної вигоди у сумі 35 000 грн., за неповідомлення органу досудового розслідування про факт виявлення злочину та подальше не притягнення до кримінальної відповідальності. В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , 28.10.2021 року, близько 00 год. 10 хв. перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , після отримання частини раніше визначеної суми неправомірної вигоди від ОСОБА_9 у розмірі 1000 доларів США (що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, а саме долару США еквівалентно 26 371,2 грн.), затримані працівниками правоохоронних органів та їх протиправна діяльність припинена.
Таким чином, в діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

28.10.2021 слідчими ТУ ДБР у м. Полтаві затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. В ході затримання проведено особистий обшук ОСОБА_5 , за результатами проведення якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «MI» в заблокованому стані в чохлі чорного кольору;

- грошові кошти у сумі 400 грн., а саме дві купюри номіналом 200грн. з наступними серіями та номерами: ГЕ 6102208 та ГБ7835749;

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- книжка для посвідчення чорного кольору з посвідченням серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 оперуповноважений;

- пам`ятка з оповіщення й екіпірування особового складу УПП у м. Полтаві ДПП;

- жетон «Поліція» №0012671;

- ключ від автомобіля та два брилоки сигналізації, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 28.10.2021, вилучене в ході проведення обшуку майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000167 від 14.07.2021.

У зв`язку із вищенаведеним, вилучені предмети мають безпосереднє значення для встановлення обставин події. Є гостра необхідність у дослідженні їх в умовах експертних установ, з метою подальшого доказування у кримінальному провадженні та встановлення особи винної у скоєні злочину, тому слідчий і звернувся до суду з потребою у накладенні арешту на вищезазначене майно, власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання, у зв`язку з тим, що вилучені речі, на які необхідно накласти арешт, можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Власник майна та представник власника майна адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість, безпідставність та незаконність даного клопотання, в зв`язку з тим, що визнання речей речовими доказами, згідно постанови слідчого від 28.10.2021 р., не містить ніякого процесуального навантаження у розумінні ст. 98 КПК України, тобто не стосуються даного кримінального провадження взагалі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 14.07.2021 відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за №0000167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В частині 1 ст.170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з п.п. 1, 3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

В ч.3 ст.170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження, мобільний телефон - мобільний телефон «MI» в заблокованому стані в чохлі чорного кольору; грошові кошти у сумі 400 грн., а саме дві купюри номіналом 200 грн. з наступними серіями та номерами: ГЕ 6102208 та ГБ7835749; посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; книжка для посвідчення чорного кольору з посвідченням серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 оперуповноважений; пам`ятка з оповіщення й екіпірування особового складу УПП у м. Полтаві ДПП; жетон «Поліція» №0012671; ключ від автомобіля та два брилоки сигналізації, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано речовими доказами.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на положення ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У даному випадку, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому накладення арешту потрібно з метою збереження речових доказів.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для часткового арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела необхідність у накладенні арешту на: особисті кошти власника майна, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ключ від автомобіля та два брилоки сигналізації, тому що, як вбачається із матеріалів клопотання, зазначені речі не являються об`єктами чи предметами ймовірного злочину та не можуть слугувати доказами у даному кримінальному провадженні, тобто не можуть містити відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення. Тому в цій частині клопотання необхідно відмовити.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала або арешт накладено необґрунтовано, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 100, 131-132, 167-168, 170,172,173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 ,про арешт майна, матеріали кримінального провадження №0000167 від 14.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке буловиявлене та вилучене 28.10.2021 року в ході його затримання та особистого обшуку:
- мобільний телефон «MI» в заблокованому стані в чохлі чорного кольору;

- книжка для посвідчення чорного кольору з посвідченням серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 оперуповноважений;

- пам`ятка з оповіщення й екіпірування особового складу УПП у м. Полтаві ДПП;

- жетон «Поліція» №0012671.

В іншій частині клопотання відмовити.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .