Єдиний унікальний номер 341/1112/21
Номер провадження 1-кп/341/200/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Галич

Галицький районний суд ІваноФранківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження, внесене 25 квітня 2021 року до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0000034 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бурштина, Івано-Франківської обл., зареєстроване та фактичне місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, такого, що судимості немає,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 289, частиною 1 статті 186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

його представника адвоката ОСОБА_7 , -

встановив:

ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом та відкрито викрав чуже майно - потерпілого ОСОБА_8 , при наступних обставинах.

23 квітня 2021 року ОСОБА_3 виявив факт крадіжки грошових коштів зі свого помешкання та звернувся з відповідною заявою у правоохоронні органи. Запідозривши у ймовірній причетності до вчинення даної крадіжки свого знайомого ОСОБА_6 , з метою вирішення питання про відшкодування завданих крадіжкою матеріальних збитків вирішив з`ясувати з останнім стосунки.

24 квітня 2021 року близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_6 і під вигаданим приводом про потребу у допомозі домовився з останнім про зустріч, призначивши її по вулиці Степана Бандери, біля будинку № 105 у м. Бурштині Івано-Франківської області.

Після досягнення домовленості ОСОБА_3 автомобілем марки «Mercedes-BenzG-Class» поїхав в обумовлене місце, де став чекати приїзду ОСОБА_9 . Під час очікування на ОСОБА_6 до ОСОБА_3 підійшли його знайомі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими він вів бесіду.

Через кілька хвилин до товариства легковим автомобілем марки «Volkswagen Touran» з реєстраційним номером Литовської Республіки НОМЕР_1 , під`їхав ОСОБА_13 , який припаркувався поблизу автомобіля ОСОБА_3 і за пропозицією останнього сів на заднє сидіння його автомобіля марки «Mercedes-BenzG-Class».

Коли під час розмови ОСОБА_13 заперечив свою причетність до вчинення крадіжки майна ОСОБА_3 , за пропозицією останнього вказана компанія на автомобілях вирушила в с. Загір`я Рогатинської територіальної громади. При цьому ОСОБА_13 залишився в салоні автомобіля ОСОБА_3 , а його автомобілем марки «VolkswagenTouran», з реєстраційним номером Литовської Республіки НОМЕР_1 , керував ОСОБА_10 .

Приїхавши у поле поблизу с. Загір`я Рогатинської територіальної громади, уся компанія вийшла з транспортних засобів, після чого ОСОБА_3 забрав у ОСОБА_10 ключ від замка запалювання автомобіля ОСОБА_6 та продовжив з ним розмову з приводу згаданої крадіжки майна.

Під час з`ясування вказаних відносин, у які ніхто із знайомих ОСОБА_3 не втручався і жодних протиправних дій щодо ОСОБА_6 не вчиняв, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 , а саме його автомобілем марки «Volkswagen Touran» з реєстраційним номером Литовської Республіки НОМЕР_1 та мобільним телефоном марки «Xiaomi», серії «Redms Note 5», моделі M1803E7SG.

Реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 під приводом перегляду прийнятих та здійснених телефонних дзвінків наказав ОСОБА_14 надати йому свій мобільний телефон. У свою чергу ОСОБА_13 , не усвідомлюючи злочинного наміру ОСОБА_3 , вийняв з кишені зазначений мобільний пристрій і, не наважуючись передати його ОСОБА_3 , тримав його у руці. У подальшому ОСОБА_3 наказав ОСОБА_14 розблокувати мобільний телефон і коли той виконав вимогу свого знайомого, ОСОБА_3 , розуміючи, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності та відкритості, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою відкритого викрадення чужого майна, несподівано для ОСОБА_6 вирвав з його руки вказаний мобільний пристрій, вартістю 1 783 гривні у чохлі чорного кольору, вартістю 55 гривень, із сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «лайфселл», вартістю 100 гривень, ПрАТ «Київстар», вартістю 100 гривень та «Lycamobile», «PILOYK» і сім-картою із надписом « НОМЕР_2 », які належать операторам мобільного зв`язку іншої держави і їхня вартість не встановлена, тобто відкрито викрав вказане майно, спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2038 гривень.

Заволодівши таким чином мобільним телефоном ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , поклав його на заднє сидіння свого автомобіля і з підвищеною інтонацією у голосі продовжив з`ясовувати з ОСОБА_15 свої відносини з приводу відшкодування йому завданих крадіжкою збитків.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння автомобілем, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_14 , що залишає його транспортний засіб та ключ від його замка запалювання у себе до моменту повернення йому суми викрадених з квартири грошей.

У подальшому ОСОБА_3 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, на своєму автомобілі відвіз ОСОБА_6 до автодороги М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль», де й залишив.

Повернувшись, ОСОБА_3 , використовуючи ключ від замка запалювання, запустив двигун автомобіля марки «Volkswagen Touran» з реєстраційним номером Литовської Республіки НОМЕР_1 , та всупереч волі володільця цього транспортного засобу ОСОБА_6 , перемістив його у невстановлене досудовим розслідуванням місце і тим самим, виконав усі заплановані дії, спрямовані на заволодіння автомобілем ОСОБА_6 , ринкова ціна якого, згідно висновку експерта, становить 63 876 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, повністю підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, щиро покаявся. Пояснив, що у 20 числах квітня 2021 року мала місце крадіжка грошей з його квартири. Вважав, що до крадіжки причетний ОСОБА_16 . Наступного дня після крадіжки зателефонував ОСОБА_14 , повідомивши про намір зустрітись. В цей день ввечері, попередньо до нього підійшли знайомі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . При приїзді ОСОБА_6 , вказав аби той сідав в його машину. Висловив претензії до ОСОБА_6 з приводу причетності до крадіжки коштів з його квартири, вимагав повернути такі. ОСОБА_13 заперечив свою причетність до крадіжки. Після цього за кермо автомобіля ОСОБА_6 сів ОСОБА_10 і всі разом поїхали у район с. Загір`я, Івано-Франківського р-ну Івано-Франківської обл. Приїхавши на місце у поле, поблизу с. Загір`я, сказав ОСОБА_14 , що автомобіль залишиться у нього до часу повернення коштів. Також відібрав мобільний телефон маючи, намір переглянути контакти, по яких ОСОБА_13 здійснював дзвінки. На прохання ОСОБА_6 відвіз його до дороги, де залишив. Автомобіль сховав. В подальшому вказав працівникам поліції на місце схову авто. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в розмову не втручались, про його наміри не були обізнані.

Потерпілий ОСОБА_13 фактичні обставини справи не заперечив, надав показання на підтвердження таких.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і такі ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає, дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

-частиною 1 статті 289 КК України, оскільки незаконно заволодів транспортним засобом;

-частиною 1 статті 186 КК України, оскільки відкрито викрав чуже майно (грабіж).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання обставин, що негативно характеризують особу не встановлено, не судимий. Обставинами, що пом`якшують покарання є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України не встановлені.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання в межах частин статей, за якими кваліфіковане діяння, у виді позбавлення волі. Звільнити від призначеного покарання з випробуванням та визначити відповідні обов`язки.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні просив при визначенні покарання не позбавляти ОСОБА_3 волі, враховуючи вік обвинуваченого, сімейний стан.

Захисник в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання в межах санкції частин статей, за якими кваліфіковане діяння, у виді штрафу.

На підставі викладеного та враховуючи позицію сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції частин статей, за якою кваліфіковано діяння, у виді позбавлення волі.

В силу частини 1 статті 70 КК України, при наявній сукупності кримінальних правопорушень слід призначити покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Враховуючи відношення ОСОБА_3 до вчиненого, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_17 можливі без відбування покарання, та вважає за можливе звільнити такого від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Окрім обов`язків визначених частиною 1 статті 76 КК України, суд додатково покладає такі обов`язки, зокрема, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної особи та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Слід вирішити питання про речові докази відповідно до статті 100 КПК України та про судові витрати відповідно до статті 126 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374, 377 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 289, частиною 1 статті 186 КК України та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 289 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-за частиною 1 статті 186 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі частини 1 статті 70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (роки) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом 2 (двох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Відповідно до статті 165 КВК України, іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 3 334 (три тисячі триста тридцять чотири) грн. 60 коп. в дохід держави.

Речові докази:

-чотири сліди пальців рук, два змиви - залишити при матеріалах провадження;

-автомобіль марки «Volkswagen Touran» з реєстраційним номером Литовської Республіки НОМЕР_1 , ключ від замка такого, мобільний телефон марки «Xiaomi», серії «Redms Note 5», моделі M1803E7SG, у чохлі чорного кольору, із сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар» та «Lycamobile», «PILOYK» і сім-картою із надписом « НОМЕР_2 » - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_18 .

Скасувати арешти автомобіля марки «Volkswagen Touran» з реєстраційним номером Литовської Республіки НОМЕР_1 , ключа від замка такого, мобільного телефону марки «Xiaomi», серії «Redms Note 5», моделі M1803E7SG у чохлі чорного кольору, із сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар» та «Lycamobile», «PILOYK» і сім-картою із надписом « НОМЕР_2 », накладені в межах даного кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_19