Справа № 495/9141/21
№ провадження 1-кс/495/2670/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження №0001317, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

04.11.2021 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.
02.11.2021 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 приблизно о 17 годині 30 хвилин, точний час у ході досудового слідства встановити не надалось можливим, перебували за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 розпочав звинувачувати ОСОБА_7 в крадіжці належного йому майна. В ході з`ясування обставин крадіжки ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 один удар рукою в область обличчя, однак ОСОБА_7 почав заспокоювати ОСОБА_4 та пояснювати що до вказаної крадіжки ні якого відношення не має.
Під час розмови з ОСОБА_7 у ОСОБА_4 виник злочинний намір на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 із заподіянням потерпілому фізичних страждань, з цією метою під приводом з`ясування обставин крадіжки, ОСОБА_4 завів ОСОБА_7 до теплиці, яка розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 наносив останньому чисельні удари в область обличчя, тулуба кінцівок, оцінюючи свої дії та усвідомлюючи, що він не має права позбавляти волі іншу особу, незаконно з метою позбавлення волі ОСОБА_7 одягнув на праву ногу останнього металевий ланцюг, затиснувши його за допомогою навісного замку, завдаючи такими діями фізичні страждання у вигляді болю, обгорнувши його навколо стовпа теплиці, та продовжив спричиняти тілесні ушкодження в адресу ОСОБА_7 до 09 години 00 хвилин 03.11.2021.
Дії ОСОБА_4 , які виразились в незаконному позбавлені волі, супроводженням заподіяння фізичних страждань та болі ОСОБА_7 тривали з 17 годин 45 хвилин 02.11.2021 по 09 годину 00 хвилин 03.11.2021, тобто до моменту коли ОСОБА_4 вийшов з теплиці та пішов до будівлі, і ОСОБА_7 вдалось втекти, та повідомити про скоєне відносно нього кримінальне правопорушення.
04 листопада 2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
03.11.2021 ОСОБА_4 було затримано та поміщено до Б-Дністровського ІТТ №7 в порядку ст. 208 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєні злочину невеликої тяжкості, за яке законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вказаним ризикам слідчий просив клопотання задовольнити.
2. - Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, зазначила, що підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягався.
3. - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
04.11.2021 в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001317 від 03.11.2021 ОСОБА_4 на підставі положень ст.ст.40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України було затримано, як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

04.11.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянину України, який мешкає по АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Стороною обвинувачення зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: результатами огляду місця події, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження.
Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.146 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так слідчим було зазначено, що підозрюваний: може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання, розуміючи тяжкість покарання, що враховується під час обрання запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення, наприклад з метою залякування потерпілого.
Серед наданих до клопотання матеріалів присутня характеристика на ОСОБА_4 , видана т.в.о. начальника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_4 зарекомендував себе опосередковано, займається вирощуванням сільськогосподарської продукції.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
На підставі наведених сторонами доказів, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування. В ході розгляду клопотання доведений ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У клопотанні слідчим зазначено, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, не зможе запобігти запобігти ризикам щодо незаконного впливу на свідків, потерпілого з метою викривлення їхніх показів або іншого незаконного впливу.

Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави слідчий також вважає не доцільним, оскільки ОСОБА_4 не зможе забезпечити запобіганню ризиків щодо можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та (або) суду та здійснення впливу на свідків правопорушень.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності раніше, в даний час підозрюється у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст.146 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, має постійне місце проживання та постійне місце роботи, а отже з урахуванням доведеності наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків, потерпілого, тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що дане клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного мешкання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 із забороною йому залишати місце свого проживання у період доби з 22:00 год. до 06:00 год., строком на 2 (два) місяці, тобто до 04.01.2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першим викликом;
- здати слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 документи, які надають право на перетинання державного кордону України;
- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими, у даному кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1