Номер провадження: 11-сс/813/1362/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування тимчасового арешту

ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 з доповненнями захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2021 року про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Таджикистан

ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Істаравшан Согдийської області Республіки Таджикистан, громадянина Республіки Таджикистан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який розшукується компетентними органами Республіки Таджикистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.401 КК РТ (найманство),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2021 року було задоволено клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_12 та до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) застосовано тимчасовий арешт в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на сорок днів до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Таджикистан.

Строк дії ухвали визначено до 11 жовтня 2021 року включно.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та відмовити в задоволенні клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_12 про застосування до ОСОБА_13 тимчасового арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржена ухвала є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою.

Захисник вважає, що додані до клопотання прокурора матеріали не підтверджують вчинення ОСОБА_14 будь-яких правопорушень.

Зокрема, апелянт звертає увагу, що у клопотанні є лише посилання на надання ОСОБА_14 фінансової допомоги для діяльності терористичного угрупування ІДІЛ, проте такі відомості нічим не підтверджуються, таким чином не встановлена кваліфікація дій ОСОБА_15 .

Також захисник наголошує, що низка доданих до клопотання матеріалів є копіями, які викладені іноземною мовою, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Крім того, апелянт стверджує, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_16 з вересня 2017 року проживає у м. Одесі та працює, має міцні соціальні зв`язки, оскільки має цивільну дружина та трьох малолітніх дітей, постійне місце проживання.

Водночас, в оскарженій ухвалі також не враховано релігійні переконання ОСОБА_13 , саме через які останній і переслідується владою Республіки Таджикистан.

Крім того, на адресу Одеського апеляційного суду надійшли доповнення захисника ОСОБА_7 до апеляційної скарги, в яких останній просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про тимчасовий арешт ОСОБА_15 .

Свої доводи обґрунтував тим, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Захисник вважає, що клопотання прокурора не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки до такого клопотання не додано документів, які підтверджують обрання ОСОБА_17 запобіжного заходу компетентними органами іншої держави.

Апелянт посилається на те, що відсутність вказаних документів порушує положення Мінської конвенції, якою прямо передбачена вимога наявності постанови про взяття особи під варту в іншій державі під час подання клопотання про застосування запобіжного заходу.

Також захисник вважає, що виклад обставин у клопотанні прокурора не пов`язує ОСОБА_13 з фінансуванням тероризму, водночас, фактично, йому інкримінується передання грошових коштів іншій особі, що не є кримінально караним діянням.

Апелянт наголошує на тому, що видача ОСОБА_13 суперечить міжнародним договорам, укладених Україною, оскільки ОСОБА_17 , у разі його подальшої екстрадиції, загрожує покарання у виді смертної кари.

Крім того, захисник вважає, що ОСОБА_16 переслідується за релігійні та політичні переконання, тому компетентні органи України повинні дотримуватись вимог Конвенції щодо захисту таких осіб.

При цьому, 22 вересня 2021 року ОСОБА_16 подав до міграційних органів України заяву про визнання його біженцем або особою, яка потребує додатково захисту, проте розгляд вказаної заяви потребує значного часу.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , а також доповнення до апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , просили задовільнити апеляційну скаргу разом доповнення у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь головуючого судді, захисника, ОСОБА_13 та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та доповненнях, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законим є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальний процесуальним законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали убачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався визначений у передбаченому законом порядку суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Згідно з ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16 січня 1998 року, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 Конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Порядок здійснення видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачений главою 44 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно із ч.1 ст.583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Відповідно до клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту, 01 вересня 2021 року о 05 годині 05 хвилин встановлено та затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Таджикистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.401 КК РТ (участь у терористичній організації, найманство).

Цього ж дня складено протокол за результатами перевірки особи ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та підтверджено його перебування у розшуку на території Республіки Таджикистан.

При цьому, ініціатор розшуку стверджує про те, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) розшукується для судового розгляду справи за вчинення злочину, передбаченого ст.401 КК РТ (участь у терористичній організації, найманство) та є обвинуваченим, згідно постанови судді районного суду ОСОБА_18 (Душанбе, Таджикистан) б/н від 19 вересня 2017 року ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) оголошений у розшук безстроково.

У зв`язку з цим керівник Малиновської окружної прокуратури м. Одеси звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_15 .

Відповідно до положень ч.6 ст.583 КПК України при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до затриманого, слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, вислуховує думки учасників судового провадження та виносить ухвалу про застосування тимчасового арешту або відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що обставини розшуку ОСОБА_13 підтверджуються завіреними належним чином копіями документів до клопотання прокурора, а саме: протоколом затримання особи; копією листа про розшук ОСОБА_13 ; копією картки особи; копією паспорта ОСОБА_15 .

Також слідчий суддя дослідив інші відомості про особу ОСОБА_13 та дійшов висновку про те, що відсутні підстави для негайного звільнення ОСОБА_15 .

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді.

Водночас, апеляційний суд враховує те, що інкримінований ОСОБА_17 злочин за законодавством України кваліфікується за ст.447 КК України та є екстрадиційним, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року.

При цьому, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.49 КК, не сплили.
Крім того, слідчий суддя виконав вимоги ч.6 ст.583 КПК України та роз`яснив ОСОБА_17 його право використання процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, так само і його право на відмову від такої видачи.
Разом з тим, апеляційний суд також враховує обставини того, що: відносно ОСОБА_13 діє постанова судді районного суду ОСОБА_19 ) б/н від 19 вересня 2017 року, згідно якої ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) оголошений у розшук безстроково; інкримінуємий йому злочин, у відповідності до закону України про кримінальну відповідальність, відноситься до категорії тяжких злочинів; ОСОБА_16 перебуває на території України з 2017 року без передбачених законом підстав, тобто не має посвідки та постійне або тимчасове місце проживання; офіційно непрацевлаштований.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний ризик, передбачений п.1) ч.1 ст.177 КПК України.
Апеляційний суд вважає неспроможними твердження захисника про те, що слідчим суддею не з`ясовано підстав обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_13 на території іншої держави, оскільки кримінальним процесуальним законом не регламентовано перевірку вказаного питання слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування тимчасового арешту.

Відтак, обставини, які виключають процедуру видачі (екстрадицію) з`ясовуються не слідчим суддею, а компетентними органами державної влади, які здійснюють свої повноваження у сфері міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні.

Також не знайшли свого підтвердження посилання захисника на відсутність ордеру (дозволу) на арешт ОСОБА_13 , оскільки такі відомості наявні у матеріалах за клопотанням прокурора та враховані слідчим суддею, апеляційним судом.

Відповідно до ч.8 ст.584 КПК України, на стадії застосування до особи тимчасового арешту слідчий суддя та, відповідно, суд апеляційної інстанції, не досліджує питання про винуватість або невинуватість особи та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави, правильність кваліфікації дій особи.

За таких обставин та враховуючи те, що застосування тимчасового арешту має на меті взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію), за обставин наявності ризику, передбаченого п.1) ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя Малиновського районний суд м. Одеси обґрунтовано дійшов висновку про те, що у цьому випадку застосування тимчасового арешту є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального у межах міжнародної правової допомоги при проведені процесуальних дій.
Матеріали справи не містять даних про обставини, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_13 під вартою.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 12, 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, статтями 177, 405, 407, 418, 419, 422, 541-550, 583 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 з доповненнями захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2021 року про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) на сорок днів до 11 жовтня 2021 року до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Таджикистан залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4