Справа № 464/3947/19
пр.№ 1-в/464/105/21
У Х В А Л А

25 листопада 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові подання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі щодо засудженого ОСОБА_7 , -

встановив:

до суду надійшло подання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії ДУ Центру пробації у Львівській області ОСОБА_5 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_7 , оскільки останній не сплатив штраф, який призначений вироком Сихівського районного суду м.Львова від 05 листопада 2019 року.

Представник органу пробації подання підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні подання.

Захисник засудженого подав до суду клопотання про розгляд подання у їх відсутності, заперечив задоволенню подання з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши прокурора, представника органу пробації, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 05 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання у виді сукупності покарань у виді штрафу у розмірі 680000 грн. та у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробувнням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст.26 КВК України засуджений до основного покарання у вигляді штрафу зобов`язаний його сплатити у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомити про це суд.

Згідно п.10 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

В Постанові Верховного Суду України № 5-324кс15 від 24.12.2015 року зазначено, що стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення, щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що термін виконання вироку Сихівського районного суду м. Львова від 05.11.2019 сплив, а тому у задоволенні подання органу пробації слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні подання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі щодо засудженого ОСОБА_7 - відмовити.

Повний текст ухвали складено 29.11.2021 о 11.45 год.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1