Провадження № 1-кс/344/6650/21
У Х В А Л А
28 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що 24.04.2020 року слідчим СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000369 від 04.02.2020 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. Копія постанови отримана 26 вересня 2021року. Постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням усіх, передбачених кримінальним процесуальним кодексом норм. Протягом слідства, жодних слідчих дій, передбачених КПК України та спрямованих на розслідування слідчий не проводив, заявник жодного разу не викликався для участі в слідчих діях, також не викликалась для участі в слідчих діях особа, яка на думку заявника скоїла шахрайські дії і взагалі, жодних слідчих дій по даному кримінальному провадженні проведено не було. Жодного повідомлення про хід судового слідства та про проведені слідчі дії заявнику не направлено. Заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 заявником було направлено до Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області 27.11.2019 року, а відомості про кримінальне правопорушення по вказаній заяві були внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань лише 04.02.2020 року після неодноразових скарг заявника. Висновок слідчого про те, що в ході досудового розслідування не встановлено ознак злочину, передбаченого ст.190 КК України вважає завчасним та упередженим. Копію постанови про закриття вказаного кримінального провадження адвокат отримав лише 26.09.2021 року. Дана постанова не була відправлена поштою заявнику, постанову отримано лише на адвокатський запит. В зв`язку з чим змушений звертатись до суду з проханням поновити пропущений строк на оскарження постанови. В скарзі адвокат просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 24.04.2020 року.

Адвокат ОСОБА_3 просив про розгляд скарги без його участі, підтримуючи вимоги скарги в повному обсязі.

Слідча в судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлена належним чином, клопотань щодо реалізації прав не подано.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України, в тому числі оскарження постанови про закриття провадження.

В провадженні слідчої СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження №0000369 від 04.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

24.04.2020 року постановою слідчої ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000369 від 04.02.2020 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

В постанові слідчої не вказано на обставин, які є підставами для прийняття постанови; не вказано, які слідчі дії проведено з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. В постанові не вказано на перелік вчинених процесуальних слідчих дій та результати їх проведення, не вказано, які саме докази зібрано в ході проведення досудового розслідування.

Постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (AssenovandOthers v. Bulgaria), пп. 103 etseq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 etseq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Кримінальне провадження закрито слідчою з підстави відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Доказів здійснення слідчих дій і встановлення правових підстав для закриття кримінального провадження не надано.

Рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, а тому є підстави для скасування постанови.

У скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на оскарження постанови, зазначаючи, що копію постанови про закриття кримінального провадження отримав лише 26.09.2021 року. Дана постанова не була відправлена поштою заявнику, постанову отримано лише на адвокатський запит.

Таким чином, вимога скарги про поновлення строку на оскарження постанови підлягає задоволенню, оскільки строк пропущений з поважної причини.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
поновити строк на звернення зі скаргою;

скаргу задовольнити;

скасувати постанову слідчої СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 24.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000369 від 04.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1