Справа № 504/674/19
Номер провадження 1-кп/504/459/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000126 від 26.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Комінтернівське Комінтернівського району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не одружена, інвалід ІІІ групи, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачення визнане судом доведеним.

19.01.2019 біля 17.00 год., ОСОБА_4 , перебувала в гостях у своєї знайомої ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де в неї виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення майна останньої.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, знаходячись в коридорі будинку за вказаною адресою, шляхом вільного доступу з жіночої сумки, яка належить ОСОБА_5 , таємно викрала грошові кошти в розмірі 400 гривень, після чого залишила місце вчинення правопорушення та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 400 гривень.

Крім того, 24.01.2019 біля 09.00 год. ОСОБА_4 перебувала в приміщенні будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , де за його проханням здійснювала прибирання в кімнатах.

Знаходячись в кімнаті господаря будинку, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6

3 метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні власник та сторонні особи, шляхом вільного доступу з під матрацу, що був на ліжку, таємно викрала грошові кошти в сумі 250 доларів США. що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складало 6925 гривень, після чого залишила місце вчинення злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 6925 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаних злочинів, визнала повністю, щиро розкаялась, вказала, що в кінці січня 2019 року, вона перебувала у гостях в помешканні гр. Сичевської, з якою вона підтримувала та підтримує дружні по даний час стосунки. Під час перебування у помешканні гр. Сичевської, ОСОБА_4 помітила в коридорі помешкання, на вішалці жіночу сумку і вона перевіривши вміст кишені цієї сумки виявила у ній дві купюри по двісті гривень, якими в подальшому заволоділа, при цьому в цей час Сичевська перебувала на кухні свого помешкання. На даний час, Сичевська її пробачила, вона з нею примирилася, шкодує про вчинене.

Крім того, приблизно в цей період, знайомий ОСОБА_4 , який на даний час є покійним, познайомив її з гр. ОСОБА_6 , якому була необхідна допомога з побутових питань. ОСОБА_4 прибирала будинок ОСОБА_6 , а останній їй оплачував такі послуги. Під час, виконання своєї роботи ОСОБА_4 в одній з кімнат, під матрацом, виявила грошові кошти, у невстановленій їй сумі, у іноземній валюті. Після указаного, вона таємно, без відома ОСОБА_6 викрала двісті п`ятдесят доларів США двома купюрами по сто доларів та однією п`ятдесят доларів. Вказані грошові кошти, вона обміняла в обміннику валют та витратила на свої потреби, проте через деякий час на вулиці її зустрів ОСОБА_6 та повідомив, що знає про її вчинок. Після чого, вона повернула ОСОБА_6 пятсот гривень та попрямувала з останнім до відділу поліції. В подальшому, батько ОСОБА_4 повністю відшкодував ОСОБА_6 завдані збитки. Обвинувачена шкодує про свої вчинки, просить суд звернути увагу на її недуги та інвалідність.

Від потерпілої ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд судового провадження у її відсутність, просить суд застосувати до ОСОБА_4 суворе покарання.

Також, в матеріалах провадження наявний лист від 08.04.2021 року № 600 Лиманського районного Відділу ДРАЦС, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою винуватість у скоєнні злочинів, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої. Обвинуваченій було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000126, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 cт. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, є доведена в повному обсязі.

При призначені покарання обвинуваченій, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України є кримінальним проступком, злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є громадянкою України, вчинила два кримінальні правопорушення - кримінальне правопорушення, що відносяться до категорії кримінального проступку та кримінальне правопорушення, що відносяться до категорії нетяжкого злочину, ОСОБА_4 раніше не судима, не заміжня, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, являється інвалідом 3 групи, щиро розкаюється у вчиненому, згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та середній рівень небезпеки для суспільства, на думку органу з питань пробації виконання покарання ОСОБА_4 у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, яка передбачена ст. 67 КК України та яка обтяжує покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченої до вчиненого, думку прокурора, що просив призначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у вигляді позбавлення волі з можливістю звільнення останньої від відбування покарання, думку потерпілої ОСОБА_5 , що просила призначити ОСОБА_4 суворе покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений нею проступок передбачений ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді штрафу, відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України в редакції закону, що діяв на час вчинення кримінального проступку та покарання у вигляді обмеження волі, за вчинення ним злочину передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.

Отже, у разі призначення за одне із кримінальних правопорушень навіть такого виду покарання, яке не підлягає складанню (ч. 3 ст. 72 КК України), закон не виключає можливості його поглинення більш суворим видом покарання, призначеним за інший злочин.

Відповідно до ч. З ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Таким чином, обмеження щодо застосування положень ст. 70 КК України кримінальний закон встановлює лише у випадках призначення покарань за сукупністю злочинів шляхом складання основного покарання у виді штрафу з іншими видами покарань.

На підставі ст. 70 КК України, для визначення остаточного покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

Враховуючи, тяжкість кримінальних правопорушень, особу винної ОСОБА_4 суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на останню обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки на думку суду її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання зі встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речовий доказ, а саме: одну купюру 500 гривень, з номером ЛВ 6658637 вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя ОСОБА_1