Справа №583/3321/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/73/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
Іменем України

17 січня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/3321/19 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2020, за яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Охтирка Сумської області, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

представників потерпілого адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

захисників адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

установила:

У поданих апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_18 просить скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки протокол огляду місця події від 20.04.2019 є недопустимим доказом через невідповідність ст. 104 КПК, крім того, ця слідча дії проведена в незаконний спосіб, тому вилучені в ході проведення огляду речі також є недопустимими доказами, як і інші отримані на підставі їх використання докази. Показання свідка ОСОБА_19 , відеозапис з камери спостереження є сумнівними доказами, а протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії (далі НС(Р)Д) є недопустимим доказом. Умислу ОСОБА_15 на заподіяння смерті ОСОБА_20 з корисливих мотивів та заволодіння його майном не доведено, при цьому відсутня ознака проникнення;

- представник потерпілого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_21 просить скасувати вирок призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна, так як саме таке покарання відповідатиме вчиненим діям;

- прокурор ОСОБА_22 також просить скасувати вирок суду через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість і ухвалити новий вирок, яким визнати винним та засудити ОСОБА_15 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК до остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК у виді довічного позбавлення волі;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_23 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_15 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК, а в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 194 КК пом`якшити покарання, оскільки отримані в результаті проведення НС(Р)Д докази є недопустимими, умислу на вчинення розбійного нападу та корисливого мотиву не доведено, здійснюючи підпал ОСОБА_15 мав умисел тільки на пошкодження майна, протокол огляду місця події від 20.04.2019 та всі інші похідні від нього докази є недопустимими.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2020 ОСОБА_15 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК, і йому призначене покарання: за ч. 4 ст. 187 КК у виді позбавлення волі строком 12 років із конфіскацією майна; за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК у виді позбавлення волі строком 15 років із конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 194 КК у виді позбавлення волі строком 7 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 15 років із конфіскацією майна. Стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_12 6680 грн витрат на поховання та на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 6437,41 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_15 15.04.2019 близько 23:15 прибув з м. Суми до помешкання ОСОБА_20 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вживаючи заходів до приховання факту свого перебування у вказаному місці. Потрапивши з дозволу власника до домогосподарства, ОСОБА_15 , в ході обговорення з ОСОБА_20 питання розподілу результатів їхньої спільної діяльності з пошуку виробів з дорогоцінних металів і старовинних монет, висловив свої майнові претензії до ОСОБА_20 , який, на думку ОСОБА_15 , порушив умови їхньої угоди про спільну пошукову діяльність, а саме привласнив золотий виріб, та почав вимагати від ОСОБА_20 надати відповідну грошову компенсацію. Зважаючи на відмову ОСОБА_20 визнати сам факт наявності боргу та передати в рахунок його відшкодування коштовності або грошові кошти, ОСОБА_15 , діючи з умислом, спрямованим на заволодіння майном ОСОБА_20 із застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, близько 02:00 16.04.2019, перебуваючи в цей час у спальній кімнаті будинку, вчинив напад на ОСОБА_20 , а саме завдав удару кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_20 , який в цей час сидів на дивані та, навалившись зверху, притиснув останнього до дивану. Під час взаємної боротьби, потерпілий ОСОБА_20 , здійснюючи опір, завдав удару чашкою у голову ОСОБА_15 в області правого вуха. У зв`язку з цим, у ОСОБА_15 виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_20 з метою заволодіння грошовими коштами та майном ОСОБА_20 . Обвинувачений здійснив удар чашкою в праву скроневу ділянку голови ОСОБА_20 , та в ході боротьби здійснював дії по здавлюванню шиї останнього руками, паском від брюк і фрагментом мотузки, перекриваючи таким чином дихання ОСОБА_20 , що є небезпечним для життя людини. Також ОСОБА_15 завдав удару потиличною частиною голови ОСОБА_20 об скло міжкімнатних дверей, однак потерпілому в цей час вдалося звільнитися та вибігти з будинку на територію подвір`я господарства. Наздогнавши останнього, ОСОБА_15 збив його з ніг, поваливши на тротуарну плитку на території подвір`я. Після цього ОСОБА_15 здійснив, щонайменше, один удар ногою зверху-вниз в область щитоподібного хряща та під`язикової кістки по передній поверхні шиї ОСОБА_20 , внаслідок чого він втратив свідомість. Бажаючи довести до кінця свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а також попередити можливість свого викриття, ОСОБА_15 перемістив безсвідоме тіло ОСОБА_20 до кімнати будинку, після чого відшукав у будинку та привласнив наявні там матеріальні цінності, що належать ОСОБА_20 . З метою отримання можливості в подальшому вільно розпорядитися викраденим майном, розуміючи, що ОСОБА_20 живий, ОСОБА_15 вирішив вчинити підпал будинку, де знаходився ОСОБА_20 , діючи з прямим умислом, спрямованим на знищення або пошкодження майна ОСОБА_20 та протиправне позбавлення життя останнього. З цією метою, близько 03:00 16.04.2019 ОСОБА_15 , використовуючи сірники, папір та інші підручні матеріали, які віднайшов у будинку, здійснив підпали в кімнатах будинку в трьох місцях, спричинивши внаслідок горіння пошкодження дерев`яної підлоги та інших горючих речей, які знаходилися в місцях горіння осередків пожежі. Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_15 увімкнув конфорки газової плити на кухні, розраховуючи на витік побутового газу та подальший вибух, після чого з викраденим майном залишив територію господарства ОСОБА_20 . Смерть ОСОБА_20 настала внаслідок його отруєння чадним газом.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_15 , захисників ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , які підтримали свої апеляційні скарги, а також заперечили проти апеляційних скарг представника потерпілого та прокурора, доводи потерпілого ОСОБА_12 , представників потерпілого ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , прокурора ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні скарги представника потерпілого та прокурора, а також заперечили проти апеляційних скарг захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційних скарг захисників про недоведеність винуватості ОСОБА_15 , то вони є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Так, розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК, суд першої інстанції визнав доведеним, що останній вчинив: 1) розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло та з умисним вбивством (ч. 4 ст. 187 КК); 2) вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів (п. 6 ч. 2 ст. 115 КК); 3) умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що спричинило загибель людини (ч. 2 ст. 194 КК).

На підтвердження визнаного доведеним обвинувачення суд першої інстанції у вироку послався на докази, які визнав належними, допустимими, достовірними і які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_15 поза розумним сумнівом.

Так, потерпілий ОСОБА_12 надав показання, що 19.04.2019 близько 20 год. він разом із ОСОБА_24 приїхав до місця проживання брата по АДРЕСА_2 . Зайшовши в двір, він підійшов до вхідних дверей будинку, вони були зачинені на врізний замок. Обійшовши будинок, через вікно він побачив, що брат лежить на ліжку в кімнаті будинку, світло в кімнаті було ввімкнене. Він став стукати у вікно, але реакції брата не було. Потім вони разом зайшли до будинку. В будинку було чути різкий запах газу, газ йшов з газової плити, всі конфорки, окрім духовки, були ввімкнені. Далі вони зайшли до кімнати зліва від входу до будинку, де лежав брат. Стіни в кімнатах будинку були закопчені кіптявою, найдужче у кімнаті, де лежав брат, речі в даній кімнаті були розкидані, стіл перевернутий, ноутбук лежав на підлозі, на стіні і на дверях кімнати, де лежав брат, на вхідних дверях в будинок зсередини були сліди крові. ОСОБА_20 лежав на дивані на спині, головою до вікна, руки вздовж тіла, одна нога була підігнута, тіло ОСОБА_20 було холодне на дотик, все в кіптяві, пульсу не було. Покривало на ліжку біля голови брата було в крові. В кімнаті, де лежав брат, світло горіло, але лампочка була в кіптяві, посередині кімнати на дерев`яному полу була вигоріла дірка.

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що з ОСОБА_15 він познайомився навчаючись на 1 курсі Сумського національного аграрного університеті (далі СНАУ). Він проживав разом з ОСОБА_15 в одній кімн. АДРЕСА_3 . 15.04.2019 ОСОБА_15 пішов з кімнати гуртожитку близько 16-17 год, а уранці наступного дня близько 08-09 год. повернувся до кімнати, на його штанях були плями бурого кольору, у нього були збиті руки та на шиї була рана/подряпина.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що з ОСОБА_15 проживав в одній кімн. № 515 в гуртожитку № 4 СНАУ. В ніч з 15 на 16 квітня 2019 р. ОСОБА_15 не ночував у гуртожитку. ОСОБА_15 пішов увечері, а вранці наступного дня близько 08 год. повернувся. У ОСОБА_15 були брудні штани, були плями сірувато-чорного кольору. Він бачив у ОСОБА_15 збиті кістки на руках.

Свідки ОСОБА_27 і ОСОБА_28 пояснили, що проживають по сусідству з ОСОБА_20 . У квітні 2019 р. зателефонувала тітка ОСОБА_20 ОСОБА_24 та попросила подивитися, чи вдома ОСОБА_20 , бо не могла до нього додзвонитися. Вона через паркан позвала ОСОБА_20 , але з будинку ніхто не вийшов. Через деякий час в цей же день приїхали ОСОБА_12 з тіткою, від яких вони дізналися, що ОСОБА_20 мертвий. Востаннє вони бачили ОСОБА_20 в день його смерті.

Свідок ОСОБА_29 пояснив, що він працював по договору в магазині-майстерні «Золота крамниця» в м. Суми по вул. Сумська, 1. В кінці квітня 2019 р. до нього підійшов молодий чоловік та запропонував купити срібний хрестик. Чоловік був років 20-25, високого зросту, в окулярах, на голові вдягнутий капюшон. Він придбав у нього цей хрестик для власних потреб. Через деякий час до нього прийшли працівники поліції, яким він розповів про події та видав даний хрестик і відеозапис з камер відео спостереження магазину. Він за фотознімками впізнав в обвинуваченому того чоловіка, який продав йому хрестик.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що він працює продавцем-консультантом у крамниці по скупці-продажу старовинних речей по АДРЕСА_4 . У квітні 2019 р. у крамницю прийшов обвинувачений, якого він знав в обличчя, так як той раніше заходив у крамницю з метою консультативної оцінки та збуту старовинних речей. Він провів оцінку монет, які приніс обвинувачений, та потім придбав у нього принесені ним речі всього на суму 1000-1500 грн. Серед цих речей були срібні і мідні монети: 2 чи 3 срібні рублі кінця 19 ст., монети раннього радянського періоду (10 коп., 20 коп.) і срібні ювелірні вироби: натільні хрестики, обручки, перстні. Ці вироби були з чорним нашаруванням. Наступного дня працівники поліції показали йому декілька фото і він впізнав в обвинуваченому того чоловіка, у якого придбав вказані речі.

Крім того, суд першої інстанції поклав в основу вироку інші докази:

- протокол огляду місця події від 20.04.2019 з фото таблицями та відеозаписом, згідно якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 . Під час огляду житлового будинку в прихожій кімнаті було виявлено та зафіксовано сліди волочіння, слід взуття на підлозі зі слідами речовини бурого кольору, речовину бурого кольору на вхідних дверях, пожежозалишки на підлозі в кімн. № 2, шафа зі слідами загорання в кімн. № 4, розсипані монети на підлозі в кімн. № 2. При огляді кімн. № 2 встановлено, що обстановка в кімнаті порушена, стіни даної кімнати та предмети, що знаходяться в кімнаті, покриті шаром кіптяви, на дерев`яному ліжку виявлено труп ОСОБА_20 . Також виявлено та вилучено: коробок до мобільного телефону; мобільний телефон, карта від з сім-карти НОМЕР_1 , два зарядних пристрої; фрагмент аркушу паперу з рукописним текстом; ноутбук з дротом та клавіатурою до нього на підлозі зі слідами термічної дії; пластикова кришка синього кольору зі слідами термічної дії та ковдра зі слідом термічної дії; фрагмент одягу зі слідами термічної дії та речовиною бурого кольору; зіскоб речовини бурого кольору з плямами речовини на тротуарній доріжці до будинку; зіскоб речовини бурого кольору з бокової поверхні тротуарної плитки доріжки до будинку; зіскоб речовини бурого кольору з плями на трубі при вході до будинку; зіскоб речовини бурого кольору зі сходин до будинку; зіскоб речовини бурого кольору з лівої стулки вхідних дверей будинку зі сторони вулиці; фрагмент полімерного матеріалу в обвугленому стані з ліжка, де лежить труп; ніж з нашаруванням речовини коричневого кольору у грунті при вході до будинку; мотузка темного кольору з двома вузлами на кінцях; фрагмент поясу; ніж із зігнутим лезом з табурету; уламки чашки з нашаруванням речовини бурого кольору; уламки скла з речовиною бурого кольору; термос металевий зі слідами рук; ліва стулка вхідних дверей до кімн. № 1 з нашаруванням речовини бурого кольору та склом; три фрагменти дощок зі слідами підошви взуття утвореної речовини бурого кольору;

- протокол огляду місця події від 20.04.2019 зі схемою, згідно якого оглянуто ділянку місцевості, яка межує з домогосподарством АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_27 . Від домогосподарства АДРЕСА_2 ділянка відмежована парканом та хвірткою. На відстані 65 м від хвіртки на межі виявлено об`ємний слід низу взуття, в якому відобразився малюнок підметкової частини підошви взуття. На відстані 50 см від вищеописаного сліду виявлено слід низу взуття з аналогічним розміром та малюнком низу підошви взуття. На відстані декількох метрів періодично на вільному від рослинності грунті виявлені сліди з аналогічним малюнком протектора. Напрямок руху з урахуванням розташування слідів, а саме носка взуття: від буд. АДРЕСА_2 до накатаної ґрунтової дороги в м. Охтирка. В подальшому доріжка слідів повертає вправо в напрямку ґрунтової дороги перпендикулярно до зазначеної. На відстані 340 м від перетину межі та ґрунтової дороги з правого узбіччя виявлено слід низу підошви взуття, в якому чітко відобразився малюнок підметкової частини низу підошви взуття. На відстані 2 м від сліду вліво на полі виявлено доріжку слідів довжиною 120 м, яка веде до іншої ґрунтової дороги. Напрямок руху взуття веде в бік ґрунтової накатаної дороги зі сторони с. Велике Озеро до м. Охтирка, слідова доріжка повертає ліворуч вздовж ґрунтової дороги в бік м. Охтирка;

- протокол огляду трупа від 20.04.2019 з фото таблицями, відповідно якого у приміщенні Охтирського міськрайонного відділення Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи оглянуто труп ОСОБА_30 . Труп одягнутий в светр чорного кольору в білий малюнок, в ділянці правого рукава та верхньої частини маються поплавлення волокна з частинами плавлення пластику по передній частині з накладенням речовини сірого кольору, лівий рукав по всій поверхні з речовиною буро-червоного кольору. Підштаники чорного кольору з накладенням речовини сірого кольору на всій поверхні. Плавки чорного кольору з білим малюнком. При огляді задньої частини светра виявленні нашарування буро-червоного кольору. По всій поверхні тіла: голова, руки, ноги маються нашарування кіптяви. При візуальному огляді тіла виявлено: в ділянці правої скроні дві аналогічні рани; в тім`яній області рана; в області лобного бугра зліва три садна невизначеної форми; в області правої скроні садно невизначеної форми; в ділянці підборіддя з переходом на передню поверхню шиї садно, на внутрішній поверхні губи справа крововилив невизначеної форми. На правій ключиці з переходом на праве плече садно; в області грудної клітки зліва по сердньо-ключичній та навкологрудинній лініям два садна невизначеної форми. На правому плечі злущення епідермісу; по всій поверхні правого передпліччя садно; в ділянці спини справа в нижній третині садна. На тильній поверхні правої кисті 2-3-4-5 фалангах опікові поверхні невизначеної форми, в області 5 фаланги лівої кисті на тильній поверхні садна невизначеної форми; у верхній третині правого стегна по передній поверхні опікова поверхня, в області лівої гомілки по всім поверхням множинні опікові поверхні; по передній поверхні правої гомілки з переходом на зовнішню поверхню множинні опікові поверхні;

- висновок судово-медичної експертизи № 77 від 24.05.2020, відповідно якого причиною смерті ОСОБА_20 стало отруєння чадним газом. При експертизі трупу виявлені такі тілесні ушкодження: рани голови, множинні садна, синці та опікові поверхні тулубу та кінцівок; закриті переломи 5-6 ребер справа по середньо-ключичній лінії (не прямі); странгуляційна борозна шиї; закритий перелом обох ріжків під`язикової кістки, перелом верхніх ріжків щитоподібного хряща. Рани правої скроневої ділянки утворились від дії ріжучого (их) предмету (ів), рана тім`яної ділянки голови та садна і синці тулубу та кінцівок утворились від дії тупого (их) предмету (ів), опікові поверхні тулубу та кінцівок утворились від дії високої температури. Рани, садна, синці і опікові поверхні мають ознаки легких тілесних ушкоджень, закриті переломи ребер, переломи ріжків під`язикової кістки і перелом щитоподібного хряща мають ознаки середнього ступеню тяжкості;

- висновок додаткової судово-медичної експертизи № 77 Д від 09.07.2019, відповідно якого всі виявлені на трупі ОСОБА_20 тілесні ушкодження утворилися прижиттєво. Рани, садна, синці і опікові поверхні мають ознаки легких тілесних ушкоджень, закриті переломи ребер, переломи ріжків під`язикової кістки і перелом щитоподібного хряща мають ознаки середнього ступеню тяжкості. Вищеописані тілесні ушкодження могли утворитися не менше ніж від 35-40 фізичних дій, в період невеликого проміжку часу. Всі виявлені на трупі ОСОБА_20 ушкодження утворились незадовго до настання смерті. Не виключена можливість отримання тілесних ушкоджень у вигляді: переломи ріжків під`язикової кістки і перелом щитоподібного хряща внаслідок стискання шиї руками, ременем або при надавлюванні ногою. Закриті переломи 5-6 ребер справа по середньо-ключичній лінії (не прямі), закритий перелом обох ріжків під`язикової кістки, перелом верхніх ріжків щитоподібного хряща внаслідок неодноразового натискання ногою. Здавлювання шиї потерпілого могло створювати реальну загрозу його життю. Під час отримання тілесних ушкоджень у виді: странгуляційної борозни на шиї, закритий перелом обох ріжків під`язикової кістки, перелом верхніх ріжків щитоподібного хряща потерпілий міг бути без свідомості. Всі тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_20 , крім ушкоджень: закриті переломи 5-6 ребер справа по середньо-ключичній лінії (не прямі), странгуляційна борозна шиї, закритий перелом обох ріжків під`язикової кістки, перелом верхніх ріжків щитоподібного хряща та опікових поверхонь, могли утворитись внаслідок удару головою об скло міжкімнатних дверей, тротуарну плитку, при ударі керамічною чашкою по голові, внаслідок нанесення ударів ножем;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_20 серія НОМЕР_2 від 22.04.2019, згідно якого ОСОБА_20 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протокол обшуку від 21.04.2019 з відеозаписом, відповідно якого в кімн. АДРЕСА_6 проведено невідкладний обшук з метою безпосереднього переслідування особи після вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання слідів, майна, що мають значення для досудового розслідування, під час якого було виявлено та вилучено: чоловічу курточку з речовиною бурого кольору; чоловічі джинси, по всій поверхні яких маються нашарування бурого кольору, внизу халош нашарування ґрунту; светр, на передній частині якого мається нашарування бурого кольору; мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4», з вмістом сім-карти з номером НОМЕР_3 з IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 ; чоловіче взуття (кросівки) з нашаруванням бурого кольору; одну пару носків чорного кольору та один носок;

- висновок амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 292 від 01.07.2019, відповідно якого під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_15 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_15 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, не виявляє ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_15 не перебував в стані фізіологічного афекту, знаходився в стані емоційної напруги (страху), який не досягав афективної глибини та суттєво не вплинув на його свідомість та поведінку. Виявлені у ОСОБА_15 індивідуально-психологічні особливості істотно не впливали на його поведінку під час вчинення ним дій, за які він притягується до кримінальної відповідальності, тобто не обмежували його здатність до змістовної оцінки та вольового контролю своїх дій. У ОСОБА_15 не виявлено змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин, а саме: образи з боку потерпілого, фізичного болю завданого потерпілим або бажанням заволодіти чужим майном. Здатність ОСОБА_15 до усвідомлено-вольової регуляції власних протиправних дій та розуміння їх можливих наслідків порушена або обмежена не була;

- протокол проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації від 22.04.2019 за участю ОСОБА_15 , під час якого він у присутності захисника розповів про обставини вчинення ним інкримінованих йому правопорушень. При цьому ОСОБА_15 розповів і показав, де саме він викинув мобільний телефон ОСОБА_20 та скляну банку, в якій були монети та срібні ювелірні вироби, показав як саме він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_20 , коли саме він приїхав з м. Суми до ОСОБА_20 ;

- протокол огляду місця події від 22.04.2019 з фототаблицями, відповідно якого за участю ОСОБА_15 оглянуто ділянку місцевості, розташовану посеред поля на відстані 8 м від ґрунтової дороги в АДРЕСА_7 м від домоволодіння по АДРЕСА_8 , виявлено та вилучено скляну банку об`ємом 480 мл без кришки;

- протокол огляду місця події від 22.04.2019 з фототаблицями, відповідно якого за участю ОСОБА_15 оглянуто озеро по АДРЕСА_9 , у водоймищі близько 07 м від берега виявлено та вилучено мобільний телефон «S-TELL» ІМЕІ1: НОМЕР_6 ; ІМЕІ2: НОМЕР_7 з батареєю та сім картою;

- висновок додаткової судово-медичної експертизи № 77-Д-1 від 09.07.2019, відповідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, продемонстрований ОСОБА_15 під час слідчого експерименту, може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень виявлених при експертизі трупу ОСОБА_20 ;

- протокол освідування особи від 21.04.2019, згідно якого проведено освідування ОСОБА_15 та встановлено наступні тілесні ушкодження: в ділянці правої вушної раковини садно, в ділянці лівої кисті в проекції першої та другої фаланги пальців два аналогічних садна, в ділянці шиї по передній поверхні також садно, на нижній щелепі з права садно, в ділянці верхньої губи зліва садно. Інших тілесних ушкоджень не виявлено;

- протоколи отримання зразків для експертизи від 21.04.2019, згідно яких у ОСОБА_15 відібрано зразки слини та крові;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 22.05.2019, відповідно якого на підставі ухвали слідчого судді вилучено копію інформації по номеру телефону абонента НОМЕР_3 та поміщено на оптичний диск в електронному вигляді;

- протокол огляду речей і документів від 23.05.2019, відповідно якого оглянуто оптичний носій інформації DVD-R з інформацією, яку отримано в ході тимчасового доступу до речей і документів, на якому міститься файл із інформацією ПрАТ «ВФ Україна» стосовно абонентського номеру НОМЕР_3 за період часу з 20:00 15.04.2019 до 07:58 16.04.2019. В ході огляду встановлено, що абонентський номер ОСОБА_15 був у зоні дії базових станції ПрАТ «ВФ Україна» в м. Суми, потім с. Бездрик, с. В. Сироватка, с. Боромля, м. Тростянець, с. Сосонка, м. Охтирка (о 21:56 15.04.2019). В м. Охтирка абонентський номер ОСОБА_15 був в зоні дії базових станцій ПрАТ «ВФ Україна» вул. Шевченко, 3 о 22:08, вул. Пушкіна, 5 о 22:23, АДРЕСА_10 , 27 о 22:52. О 23:12 15.04.2019 з абонентського номера ОСОБА_15 здійснено дзвінок на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_20 НОМЕР_1 . 16.04.2019 о 07:04 абонентський номер ОСОБА_15 був в зоні дії базових станцій ПрАТ «ВФ Україна» зафіксований в м. Тростянець, далі с. Боромля, с. Бездрик;.

- відеозапис з камери № 4 вуличного спостереження, що розташована на будинку по АДРЕСА_11 , з якого видно, що 15.04.2019 о 22:52 йде чоловік, одягнутий в куртку з капюшоном, капюшон одягнутий, темні штани та чорні черевики, доходить до буд. АДРЕСА_11 та повертає ліворуч до вулиці, яке веде до с. Велике Озеро та прямує по даній вулиці в бік с. Велике Озеро. 16.04.2019 о 05:25 цей же чоловік повертається з вулиці, яка веде в с. Велике Озеро, звертає з неї праворуч на АДРЕСА_11 та йде прямо по ній з одягнутим капюшоном;

- протокол огляду речей і документів від 24.04.2019, відповідно якого слідчим оглянуто відеозапис з камери № 4 вуличного спостереження на будинку по АДРЕСА_11 ;

- протокол проведення НС(Р)Д від 03.05.2019, з якого вбачається, що проведено аудіо-, відеоконтроль місця, а саме камери № 3 ІТТ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, в якій тимчасово перебував ОСОБА_15 , за результатами якої отримано інформацію, повідомлену ОСОБА_15 про обставини вчинення ним інкримінованих йому правопорушень;

- висновок судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1241е від 07.06.2019, відповідно якого ринкова вартість мобільного телефону «S-TELL C255» станом на 16.04.2019 могла складати 410 грн;

- висновок судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1245е від 10.06.2019, відповідно якого ринкова вартість станом на 16.04.2019 срібної обручки вагою 2 г могла складати 231,29 грн; срібного кільця вагою 1,5 г 173,47 грн; срібного кільця вагою 1,2 г 138,77 грн; срібного хрестика вагою 2 г 231,29 грн; срібного хрестика вагою 1,5 г 173,47 грн; срібного хрестика вагою 1 г 115,64 грн;

- експертний висновок про культурну цінність та матеріальну вартість предметів № 89/01-07 від 25.06.2019, відповідно якого надані на дослідження сім монет: Російської імперії номіналом «рубль» 1898 р., «рубль» 1899 р. та 10 копійок 1900 р., Австро-Угорщини номіналом 2 крони 1912 р., СРСР номіналом 20 копійок 1924 р., 10 копійок 1927 р. та 10 копійок 1929 р., є об`єктами матеріальної культури, що мають художнє, історичне та наукове значення, підлягають збереженню, представляють інтерес для нумізматів та є джерелом для вивчення грошового обігу наприкінці ХІХ у першій половині ХХ ст., є предметами музейного значення, що пов`язані з історичними подіями, розвитком суспільства та держави. Монети відносяться до культурних цінностей. Вартість монет становить 3830 грн;

- висновок судової пожежно-технічної експертизи № 19/119/10-1/18е від 17.07.2019, відповідно якого безпосередньою причиною пожежі, виникнення вогню послугувало джерело запалювання занесене ззовні. Горіння почалося в трьох осередках просторово не пов`язаних між собою. Перший осередок знаходився на підлозі під подушкою біля столу, розташованому в лівому дальньому від входу у кімн. № 2 куті; другий осередок знаходився на підлозі навпроти входу до кімн. № 2 в зоні знаходження наскрізного прогару підлоги та обвуглених дерев`яних дощок підлоги; третій осередок знаходився на верхній полиці шафи, яка розташована справа при вході в кімн. № 4. Горіння осередків пожежі розповсюджувалося по дерев`яним спалимим конструкціях будинку (підлозі) та іншим горючим речам, які знаходилися в кімнатах будинку;

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи № 529 від 21.06.2019, відповідно якого кров із трупа ОСОБА_20 належить до групи О з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В. Він є видільником / групового антигену Н;

- висновок судово-медичної імунологічної експертизи № 530 від 11.06.2019, відповідно якого кров ОСОБА_15 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО. Він є видільником / групових антигенів В та Н;

- висновки судово-медичних імунологічних експертиз № 539 від 02.07.2019, № 540 від 02.07.2019, № 538 від 02.07.2019, № 541 від 21.06.2019, відповідно яких в об. № 1 на куртці ОСОБА_15 , в об. № 1-4 на спортивній куртці, що належить ОСОБА_15 , в об. № 1-3 на джемпері ОСОБА_15 , в об. № 1-4 на джинсових штанях, що належать ОСОБА_15 , знайдено кров людини, виявлено антиген Н ізосерерологічної системи крові АВО, який як основний властивий групі крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, а як супутній усім іншим групам крові. Походження цієї крові можливе від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, яким є ОСОБА_20 . Даних за походження цієї крові від ОСОБА_15 не отримано;

- висновки судово-медичних імунологічних експертиз № 535 від 24.06.2019, № 534 від 24.06.2019, № 532 від 14.06.2019, № 533 від 14.06.2019, № 531 від 14.06.2019, № 537 від 02.07.2019, № 536 від 24.06.2019, відповідно яких в об. № 1 на відщепах деревини з лівої сторони вхідних дверей будинку зі сторони вулиці, в об`єкті № 1 в зіскобі зі сходин будинку, в об`єкті № 1 в зіскобі речовини, вилученому з плями на трубі при вході до будинку, в об`єкті № 1 в зіскобі речовини, вилученому з плями речовини на тротуарній доріжці, в об`єкті № 1 в зіскобі речовини, вилученому з бокової поверхні тротуарної плитки, в об`єкті № 1 на уламках скла, в об`єктах № 1-4 на чотирьох уламках чашки, вилучених по АДРЕСА_5 , знайдено кров людини, виявлено антиген Н ізосерерологічної системи крові АВО, який як основний властивий групі крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, а як супутній усім іншим групам крові. Походження цієї крові можливе від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, яким є потерпілий ОСОБА_20 ;

- висновок судово-медичної цитологічної експертизи № 129 від 24.06.2019, відповідно якого при судово-цитологічному дослідженні столового ножа, вилученого 20.04.2019 в ході огляду місця події по АДРЕСА_5 , на його клинку виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові в об. № 1 виявлений антиген Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження крові на клинку ножа можливе від особи будь-якої статі, ймовірніше за все із групою крові О з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВО, у тому числі і від ОСОБА_20 . На руків`ї цього ж ножа виявлені змішані сліди крові та поту людини. При визначенні групової належності змішаних слідів крові та поту в об. № 2 виявлений антиген Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження змішаних слідів крові та поту на руків`ї ножа можливе від особи будь-якої статі, із будь-якою категорією видільництва, ймовірніше за все із групою крові О з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВО, у тому числі і від ОСОБА_20 ;

- висновок судової цитологічної експертизи № 128 від 27.06.2019, відповідно якого при судово-цитологічному дослідженні кухонного ножа із погнутим клинком, вилученого 20.04.2019 в ході огляду місця події по АДРЕСА_5 на руків`ї ножа виявлені сліди поту. При визначенні групової належності поту виявлені антигени А та В, антиген Н, ізосерологічної системи крові АВО. Походження слідів поту на руків`ї ножа можливе від особи (осіб) в крові якої (яких) містяться антигени А, В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Якщо сліди поту на руків`ї належать одній людині, їх походження можливе від особи видільника з групою крові АВ зі супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО, і виключається як від ОСОБА_20 , так і від ОСОБА_15 . Якщо сліди поту походять від декількох людей можливе змішення поту ОСОБА_15 із потом особи видільника в крові якого міститься антиген В, ізосерологічної системи крові АВО. У даному випадку можлива також домішка поту ОСОБА_20 ;

- висновок судової цитологічної експертизи № 130 від 24.06.2019, відповідно якого при дослідженні фрагмента брючного ременя, вилученого 20.04.2019 в ході огляду місця події по АДРЕСА_5 , на лицьовій поверхні в об. № 1, 2 виявлені пото-жирові виділення. При серологічному дослідженні поту в об. № 1, 2 знайдені антитіла В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження поту на лицьовій поверхні фрагменту ременя можливо від особи (осіб) любої статі, організму якої (яких) притаманні антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО, незалежно від категорії видільництва. Висновок наступний: у разі присутності поту від однієї особи, можливе його походження від ОСОБА_15 ; присутність поту ОСОБА_20 в даному випадку виключається; у разі присутності поту від двох і більше осіб, різногрупових за системою АВО, можливе змішування поту ОСОБА_20 та ОСОБА_15 . На виворітній поверхні фрагмента брючного ременя (об. № 3) виявлені змішані слідити крові та поту людини. При серологічному дослідженні змішаних слідів крові та поту в об. № 3 знайдені антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження змішаних слідів крові та поту на виворітній поверхні фрагменту ременя можливо від особи (осіб) любої статі, організму якої (яких) притаманні антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Висновок наступний: у разі присутності змішаних слідів однієї особи, можливе їх походження від ОСОБА_15 (при наявності у останнього тілесних ушкоджень, що могли призвести до зовнішньої кровотечі): присутність крові та поту ОСОБА_20 в даному випадку виключається; у разі присутності змішаних слідів від двох і більше осіб, різногрупових за системою АВО, можливе змішування крові та поту ОСОБА_20 з кров`ю чи потом ОСОБА_15 (при наявності у останнього тілесних ушкоджень, що могли призвести до зовнішньої кровотечі);

- висновок судової цитологічної експертизи № 127 від 24.06.2019, відповідно якого при дослідженні мотузки, вилученої 20.04.2019 в ході огляду місця події по АДРЕСА_5 , в об. № 1 виявлені змішані сліди крові, що належить особі чоловічої генетичної статі, та поту, фрагменти сполучної тканини та ядерні епітеліальні клітини. В об. № 2 виявлені змішані сліди крові та поту людини. При визначенні групової належності змішаних слідів крові та поту в об. № 1, 2 знайдені антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. При визначенні групової належності клітин в об. № 1 виявлений антиген Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження змішаних слідів крові та поту на мотузці в об. № 1 можливо від чоловіка, а в об. № 2 від особи (осіб) будь-якої статі, організму якої (яких) притаманні антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження клітин та фрагментів сполучної тканини в об. № 1 можливо від особи будь-якої статі, організму якої притаманний антигени Н. На мотузці можливе зміщування крові та поту ОСОБА_20 з потом чи кров`ю ОСОБА_15 (при наявності у останнього тілесних ушкоджень, що могли призвести до зовнішньої кровотечі). Походження клітин та фрагментів сполучної тканини можливо від ОСОБА_20 ;

- протокол огляду місця події від 03.06.2019 та фототаблиці, відповідно якого за участю свідка ОСОБА_29 оглянуто територію поблизу магазину «Золота крамниця» по АДРЕСА_12 . В ході огляду ОСОБА_29 добровільно видав працівникам поліції срібний хрестик з зображенням Ісуса Христа та з камінцями, який знаходиться в поліетиленовому пакеті, що має позначення 3,3; 925, та пояснив, що 20.04.2019 придбав його у чоловіка, як потім йому стало відомо ОСОБА_15 . Також вилучено добровільно наданий ОСОБА_29 оптичний диск СD-R з трьома відео файлами, на яких мститься відеозапис з камер вуличного та внутрішнього відео спостереження ломбарду «Золота крамниця»;

- відеозапис з камер вуличного та внутрішнього відеоспостереження ломбарду «Золота крамниця» по вул. Сумська, 1 в м. Суми за 20.04.2019, яким зафіксовано як 20.04.2019 об 11:56 до приміщення «Золотої крамниці» заходить ОСОБА_15 в окулярах та у темній куртці з капюшоном, а потім о 12:04 виходить звідти;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2019, згідно якого свідок ОСОБА_29 за рисами та формою обличчя впізнав на фото № 1 ОСОБА_15 як особу, що 20.04.2019 продала йому срібний хрестик;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2019, згідно якого свідок ОСОБА_19 за рисами обличчя, формою голови впізнав на фото № 3 ОСОБА_15 як особу, що 16.04.2019 продала йому старовинні копійки, срібні хрестики та кільця за 1600 грн;

- інші наведені у вироку докази.

Оцінивши всі зібрані докази відповідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності, достовірності й допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих правопорушень.

Наводячи докази на підтвердження встановлених обставин, суд першої інстанції, як того передбачають положення ст. 374 КПК, надав належну правову оцінку запереченням сторони захисту на пред`явлене обвинувачення, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Суд першої інстанції обгрунтовано залишив без задоволення доводи сторони захисту відносно того, що протокол огляду місця події від 20.04.2019, як і похідні від нього докази, є недопустимими через порушення вимог КПК.

Так, протокол огляду місця події від 20.04.2019 по вул. Великоозерна, 22, с. Велике Озеро, Охтирський район, містить всі відомості, передбачені ст. 104 КПК, а саме про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію; всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії; інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; отримані в результаті процесуальної дії відомості, в тому числі виявлені речі; вилучені речі та спосіб їх ідентифікації, протокол підписаний учасникам процесуальної дії. Фіксування даної процесуальної дії здійснювалось за допомогою технічних засобів. Послідовність дій при зафіксовано безперервним відеозаписом. Істотних порушень прав і свобод людини під час отримання даного доказу судом не встановлено.

Крім того, місцевий суд дійшов правильного висновку, що протокол від 20.04.2019 складений за результатами огляду не житла, а місця вчинення кримінальних правопорушень з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин їх вчинення, оскільки огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів вчинення кримінального правопорушення. Огляд є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. Тому відсутність ухвали слідчого не впливає на допустимість як протоколу огляду місця події, так і отриманих на підставі нього доказів.

Також суд навів мотиви неврахування тверджень сторони захисту в тій частині, що вилучені під час допиту свідка ОСОБА_19 речові докази (три хрестика, п`ять кілець, монети) є недопустимими доказами, оскільки свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні підтвердив, що він добровільно видав працівникам поліції саме ті речі, які він придбав у ОСОБА_15 , навівши перелік цих речей з їх детальним описом. При цьому, оскільки свідок ОСОБА_19 добровільно видав працівникам поліції вказані речі (що законом не заборонено в такий процесуальний спосіб), тому необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів не було.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості протоколу огляду трупа від 20.04.2019 через те, що в ньому зазначені недостовірні відомості щодо часу проведення огляду також спростовані судом, з приводу чого у вироку вказано, що згідно протоколу огляду місця події від 20.04.2019 домоволодіння по АДРЕСА_5 та відеозапису до протоколу, огляд місця події проводила слідча Охтирського ВП ОСОБА_31 . Під час проведення огляду брала участь спеціаліст судово-медичний експерт ОСОБА_32 , яка провела огляд виявленого трупа ОСОБА_20 на місці події. Потім труп ОСОБА_20 , до закінчення проведення огляду місця події, був спрямований до КЗ «Охтирська ЦРЛ», де в приміщенні Охтирського бюро СМЕ 20.04.2019 з 0:40 до 09:09 судово-медичний експерт ОСОБА_32 провела його огляд.

Судом першої інстанції обгрунтовано не взяті до уваги доводи сторони захисту про недопустимість протоколу обшуку від 21.04.2019 через те, що працівники поліції до початку проведення обшуку без дозволу ОСОБА_15 та без його присутності увійшли до його кімнати в гуртожитку, де він проживав, оскільки свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_34 в суді пояснили, що без ОСОБА_15 в кімнату гуртожитку працівники поліції не заходили. Обшук фіксувався за допомогою безперервного відеозапису, згідно якого ОСОБА_15 був присутній під час проведення обшуку і пояснив, що виявлені та вилучені з кімнати речі належать йому. Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 21.04.2019 надано дозвіл на обшук кімн. АДРЕСА_6 .

Наводячи докази винуватості ОСОБА_15 суд першої інстанції вірно врахував відеозапис з камери № 4 вуличного спостереження на будинку по АДРЕСА_11 , оскільки інформація ПрАТ «ВФ Україна», яку отримано в ході тимчасового доступу до речей і документів стосовно абонентського номеру НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_15 , вказує на те, що час і маршрут руху співпадають, вони відображають маршрут переміщення ОСОБА_15 з м. Суми до місця вчинення кримінальних правопорушень в с. Велике Озеро, де проживав ОСОБА_20 , а також повернення до м. Суми.

Суд першої інстанції правильно відхилив доводи сторони захисту про те, що докази, отримані за результатами проведення НС(Р)Д є недопустимими, оскільки ухвалою слідчого судді Сумського апеляційного суду від 23.04.2019 наданий дозвіл слідчому Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_35 на проведення аудіо-відеоконтролю місця, а саме камери № 3 ІТТ ГУНП в Сумській області, де перебував ОСОБА_15 . На отриманому аудіо записі міститься розмова ОСОБА_15 , що підтверджується відповідним протоколом від 03.05.2019. Жодних сумніви в тому, що голос належить саме ОСОБА_15 не встановлено, враховуючи при цьому те, що повідомлена інформація могла бути відома лише ОСОБА_15 . Варто зауважити, що цей доказ не є єдиним чи вирішальним доказом винуватості ОСОБА_15 , а його використання на справедливості судового розгляду в цілому не позначилося та не вплинуло на законність і обґрунтованість судового рішення, тому суд першої інстанції правильно визнав протокол проведення НС(Р)Д допустимим доказом і послався на нього у своєму вироку.

Встановлюючи наявність в діях обвинуваченого умислу на вчинення інкримінованих йому правопорушень, судом першої інстанції правильно враховано, що в період, до якого відносяться вчинені ОСОБА_15 кримінальні правопорушення, він мав фінансові труднощі, що підтверджується інформацією Українського бюро кредитних історій та показаннями потерпілого ОСОБА_12 про наявність у ОСОБА_15 боргів. Займаючись разом із ОСОБА_20 пошуком предметів старовини та виробів з дорогоцінних металів, ОСОБА_15 знав, що у ОСОБА_20 є цінні старовинні речі та грошові кошти. Маючи фінансові труднощі, ОСОБА_15 вирішив одержати від ОСОБА_20 компенсацію у виді коштовних виробів або грошей за золотий виріб, що, на думку ОСОБА_15 , ОСОБА_20 йому завинив внаслідок їх спільної діяльності у 2018 р. ОСОБА_15 припускав, що добровільно ОСОБА_20 коштовності або грошові кошти йому не віддасть, тому мав намір заволодіти майном ОСОБА_20 шляхом розбійного нападу з застосуванням насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я.

Про такий умисел та корисливий мотив обвинуваченого свідчить те, що ОСОБА_15 приїхав додому до ОСОБА_20 у нічний час, вживаючи заходів для приховування свого приїзду. Після вчинення кримінальних правопорушень вимкнув свій мобільний телефон. Після усунення перешкоди для заволодіння майном ОСОБА_20 , обвинувачений заволодів майном останнього, яке реалізував шляхом продажу. При цьому доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_15 забрав з будинку ОСОБА_20 лише ті речі, які належали йому, не можуть бути взяті до уваги, оскільки відсутні докази, що предмети, якими заволодів ОСОБА_15 належали саме йому. Крім того, ОСОБА_15 заволодів саме тими предметами, які становлять цінність (срібні старовинні монети, срібні ювелірні вироби), і залишив в будинку лише предмети, що не становлять ніякої цінності. ОСОБА_15 заволодів також грошовими коштами ОСОБА_20 в сумі близько 2000 грн, що також свідчить про корисливий умисел обвинуваченого.

Отримавши відмову ОСОБА_20 визнати сам факт наявності боргу та передати в рахунок його відшкодування коштовності або грошові кошти, ОСОБА_15 вчинив напад на ОСОБА_20 , але оскільки в процесі заволодіння майном шляхом розбою потерпілий став чинити опір, у ОСОБА_15 виник умисел на вбивство останнього з метою заволодіння його майном. Про такий умисел обвинуваченого свідчать його активні і цілеспрямовані дії, які полягають в здавлюванні ним за допомогою паска від брюк та мотузки шиї ОСОБА_20 , перекриваючи таким чином дихання ОСОБА_20 , що створювало реальну загрозу його життю. ОСОБА_15 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачав реальну можливість настання внаслідок таких дій фізіологічної смерті потерпілого, та бажав її настання. Також, у ході боротьби ОСОБА_15 завдав удару потиличною частиною голови ОСОБА_20 об скло міжкімнатних дверей, однак потерпілому в цей час вдалося звільнитися та вибігти з будинку на територію подвір`я господарства. ОСОБА_15 наздогнав ОСОБА_20 , збив його з ніг, поваливши на тротуарну плитку. Потім ОСОБА_15 здійснив, щонайменше, один удар ногою зверху-вниз в область щитоподібного хряща та під`язикової кістки по передній поверхні шиї ОСОБА_20 , який лежав обличчям догори та внаслідок чого втратив свідомість, що підтверджується наведеними вище та у вироку суду першої інстанції доказами.

Бажаючи довести до кінця свій корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а також попередити можливість свого викриття, ОСОБА_15 перемістив безсвідоме тіло ОСОБА_20 до спальної кімнати будинку, після чого відшукав у будинку та привласнив наявні там матеріальні цінності, що належать ОСОБА_20 .

Заволодівши грошовими коштами та майном ОСОБА_20 , обвинувачений, діючи з метою отримання можливості в подальшому вільно розпорядитися викраденим майном та приховати сліди вчиненого, розуміючи, що потерпілий все ще живий, вирішив вчинити підпал будинку, де знаходився ОСОБА_20 . При цьому, ОСОБА_15 передбачав наслідки таких дій у виді знищення або пошкодження чужого майна та невідворотність настання в такому випадку смерті ОСОБА_20 , і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом. З цією метою ОСОБА_15 здійснив підпали в кімнатах будинку в трьох місцях. Завершуючи реалізацію умислу, ОСОБА_15 увімкнув конфорки газової плити на кухні, розраховуючи на витік побутового газу та подальший вибух у зв`язку із залишенням у будинку відкритих осередків загорання, тобто виконав усі дії, які вважав за необхідні для досягнення мети, що встановлено на підставі зібраних у провадженні доказів.

Спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, які не знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю останнього, не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_15 умислу на вчинення інкримінованих йому правопорушень, оскільки смерть ОСОБА_20 настала від отруєння чадним газом внаслідок безпосередніх дій обвинуваченого, наслідком яких, з урахуванням обстановки, що склалася та безпорадного стану потерпілого, який об`єктивно не міг залишити будинок, на що нібито розраховував ОСОБА_15 , і стала смерть потерпілого.

На наявність в діях обвинуваченого, які отримали кваліфікацію за ч. 4 ст. 187 КК такої ознаки як проникнення вказує та обставина, що після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, від яких він опинився в непритомному стані, обвинувачений затягнув його до приміщення будинку, тим самим незаконно проникнувши до житла, де в послідуючому, після вчинення інших своїх дій, і заволодів чужим майном. ОСОБА_15 не міг не розуміти незаконності свого перебування в будинку, тому «проникнення до житла» під час вчинення розбою знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду.

Умисне вбивство з корисливих мотивів кваліфікується за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК у разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив до початку чи під час вчинення кримінального правопорушення. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч. 4 ст. 187 КК).

Розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Небезпечне для життя чи здоров`я це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. Якщо під час розбою потерпілого було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 187 і п. 6 ч. 2 ст. 115 КК.

Для кваліфікації дій винної особи за ч. 2 ст. 194 КК зазначені в ній способи повинні мати загальнонебезпечний характер. Якщо при знищенні чи пошкодженні майна особа бажала або свідомо допускала настання смерті потерпілого, вчинене слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 194 КК і ст. 115 КК.

З огляду на викладене, установивши фактичні обставини кримінального провадження, оцінивши всі зібрані докази згідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності й допустимості, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_15 в розбої, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним з проникненням у житло та з умисним вбивством, вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів, а також в умисному пошкоджені чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, що спричинило загибель людини та правильно кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК.

Що стосується доводів апеляційних скарг представника потерпілого та прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.

Так, положеннями ст. 50 і 65 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на ці положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті (частині статті) Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.

Згідно ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст. 414 КПК, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до кримінальних правопорушень якої категорії тяжкості відносить закон вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості кримінального правопорушення, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за кримінальне правопорушення цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо. При цьому під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду першої чи апеляційної інстанції (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи захисника), а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо, що визнається (дискреційні повноваження суду) і ЄСПЛ, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

КСУ у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

При визначенні виду і розміру покарання необхідно також враховувати й те, що одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «пропорційності», тобто коли призначене особі покарання є непропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12), а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання. При цьому колегія суддів дотримується автономної концепції поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.

При призначенні ОСОБА_15 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог кримінального закону, врахував ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується, має молодий вік, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та дійшов цілком обґрунтованого висновку про призначення покарання за ч. 4 ст. 187 КК у виді позбавлення волі строком 12 років із конфіскацією всього належного йому майна, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК у виді позбавлення волі строком 15 років із конфіскацією всього належного йому майна та за ч. 2 ст. 194 КК у виді позбавлення волі строком 7 років, а остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком 15 років із конфіскацією всього належного йому майна, яке на думку колегії суддів відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав людини, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Необхідно зауважити, що призначене судом першої інстанції основне покарання ОСОБА_15 у виді позбавлення волі за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК у виді 15 років позбавлення волі не є явно м`яким і визначено в межах максимальному строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК, а тому перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами вчиненого та особою обвинуваченого, що розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненим правопорушенням, що у свою чергу вказує на достатність призначеного ОСОБА_15 покарання для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому не встановлено підстав, які б свідчили про неможливість призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк та зумовлювали необхідність у застосуванні найсуворішого (виключного) виду покарання.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_15 підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2020 відносно ОСОБА_36 залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4