Справа № 346/1779/18
Провадження № 1-кп/346/36/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тернопільської області, м.Заліщики, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, депутатом не являється, на утриманні нікого немає, судимого 07.12.2016 року Рівненським міським судом за ст.. 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, повторно та відкрито викрав чуже майна, повторно.
Злочини вчинено при наступних обставинах. 07 грудня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було засуджено вироком Рівненського міського суду за вчинення злочину, передбаченого .1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень, і під час не погашеної та не знятої ту встановленому законом порядку судимості ОСОБА_4 вчинив новий злочин.

03.04.2018 року в період часу з 06.20 год. по 06.40 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи у крамниці «Колібріс», що за адресою: м.Коломия, вул. Січових Стрільців, 5а, яка належить ТзОВ «Торговий Дім «Аванта», переконавшись , що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгової вітрини вказаної крамниці три пляшки горілки торгової марки «Воздух» ємкістю 0,5 л. кожна, вартістю 63,96 грн. за одну пляшку, чотири пляшки пива торгової марки «Львівське «1715» ємкістю 1,5 л. кожна, вартістю 24,22 грн. за одну пляшку та три кілограми фаршу торгової марки «Селянський Люкс» вартістю 40,17 грн. за один кілограм, після чого з викраденим майном ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув.

Крім того, 22.11.2021 року близько 12.30 год. ОСОБА_4 перебував в м. Коломия по пл..Шевченка, Івано-Франківської області, де побачив у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон та , в ОСОБА_4 виник злочинний умисел заволодіти даним мобільним телефоном.

Після чого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та на прохання зателефонувати, отримав від останнього мобільний телефон марки «ТЕСНО РОР 4», моделі ВС2 32+2А, синьо-фіолетового кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , бувший у вжитку, вартістю 1433 (одна тисяча чотириста тридцять три) гривні.

Заволодівши мобільний телефоном ОСОБА_5 , ОСОБА_4 прийшов із останнім на вул. Переясловську, де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись наявністю обмежених фізичних можливостей ОСОБА_5 , почав втікати від останнього.

Незважаючи на вимогу ОСОБА_5 припинити злочинні дії та повернути мобільний телефон, ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, після чого розпорядився викраденим мобільним телефоном а власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1433 (одна тисяча чотириста тридцять три) гривні.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що 22.11.2021 року він сидів на лавці, коли до нього підійшов обвинувачений та почав розмову. В ході розмоваи попросив телефон, щоб подзвонити. Він дав телефон, ОСОБА_4 кудись телефонував. Він попросив повернути йому телефон, однак обвинувачений штовхнув його та пішов геть з телефоном. Оскільки він інвалід без ноги, не міг наздоганяти ОСОБА_4 , однак кричав, щоб останній повернув йому телефон та кликав на допомогу людей. Однак обвинувачений телефон не повернув, а він пішов до поліції.
На підставі ч. 3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позицій немає.
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні доведена повністю, його діяння відповідають ознакам складу злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч.2 КК України, оскільки він вчинив умисні дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненні повторно таумисні дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд вважає, що згідно ст. 69 КК України у справі наявні обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема суд враховує, що обвинувачений визнав вину повністю, його щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставини, які пом`якшують покарання визнання вини повністю, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставина, що обтяжують покарання винного - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, суд доходить висновку, про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до нього ст.75 КК України, а тому йому слід призначити покарання

- за ч.2 ст. 185 КК України - у виді арешту, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України;

- за ч.2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України;

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання :
-за ч.2 ст.185 КК України, у виді арешту на строк чотири місяці.
-за ч.2 ст.186 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією статті, у виді двох років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі.
Речові докази:
- ком пакт диск із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження;

- два оптичні диски з відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «ТЕСНО РОР 4», моделі ВС2 32+2А, синьо-фіолетового кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн.. 86 коп..

Копію вироку прокурору та обвинуваченому вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подано апеляцію до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_1