Дата документу 01.12.2021 Справа № 310/959/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/959/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1090/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,
представника органу пробації ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,

розглянула 1 грудня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2021 року про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 13.12.2018 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

Вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 13.12.2018 ОСОБА_7 був засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України вироком суду на ОСОБА_7 покладені наступні обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
05.02.2021 Бердянський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду із поданням про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання.
Подання обґрунтоване тим, що засуджений 05.08.2019 року без поважних причин не з`явився на реєстрацію та систематично вчиняв адміністративні правопорушення (ч.1 ст.173-2 КУпАП від 22.06.2019 року, ч.2 ст.173-2 КУпАП від 17.01.2020 року, ч.1 ст.175-1 КУпАП від 29.10.2020 року).

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні подання Бердянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовляючи у задоволенні подання органу пробації, суд першої інстанції дійшов висновку, що факти, викладені у поданні про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не є свідченням про його небажання стати на шлях виправлення та є недостатніми для направлення ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком суду.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить її скасувати, ухвалити нову, якою подання органу пробації задовольнити, скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направити його в місця позбавлення волі для відбуття покарання за вироком Токмацького районного суду від 13.12.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що до засудженого ОСОБА_7 протягом іспитового строку застосовувалось застереження у вигляді письмового попередження за систематичне вчинення правопорушень (ч.1 ст.173-2 КУпАП від 22.06.2019 року, ч.2 ст.173-2 КУпАП від 17.01.2020 року, ч.1 ст.175-1 КУпАП від 29.10.2020 року) та неявку на реєстрації без поважних причин 05.08.2019 року.

Вважає, що засуджений ОСОБА_7 умисно ухилявся від відбування покарання з випробуванням, так як умисно без поважних причин не з`являвся на реєстрацію, систематично вчиняв правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, вказавши про не виконання засудженим покладених обов`язків.

Засуджений у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення були дотримані.

Колегією суддів встановлено, що з 29 січня 2019 року в Бердянському МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області перебуває на обліку ОСОБА_7 , засуджений вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 13.12.2018 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Начальник Бердянського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання у зв`язку з неявкою останнього 05.08.2019 року на реєстрацію та систематичним вчиненням адміністративних правопорушень (ч.1 ст.173-2 КУпАП від 22.06.2019 року, ч.2 ст.173-2 КУпАП від 17.01.2020 року, ч.1 ст.175-1 КУпАП від 29.10.2020 року).

Свої висновки про відмову у задоволенні подання суд першої інстанції мотивував тим, що факти, викладені у поданні про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не є свідченням про його небажання стати на шлях виправлення та є недостатніми для направлення ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком суду.

З наведеними висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з подання, засудженому інкримінується неявка на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 05 серпня 2019 року та систематичне вчинення адміністративних правопорушень.

Проте, за матеріалами провадження вбачається, що 06 серпня 2019 року, тобто наступного дня, ОСОБА_7 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та надав письмове пояснення, про те, що не з`явився на чергову реєстрацію, так як по неофіційній роботі перебував за межами міста Бердянська. Засудженому було винесено письмове попередження за неявку на реєстрацію без поважних причин.

Отже, поведінка засудженого щодо подальших явок та пояснення причин неприбуття на реєстрацію, які за доведених життєвих обставин засудженого заслуговують на увагу у якості поважних та не створюють уявлення умисного ухилення від виконання ОСОБА_7 покладених обов`язків.

Маючи відомості про причину неявки засудженого на реєстрацію, орган пробації міг її об`єктивно оцінити.

Крім того, за час перебування на обліку засуджений ОСОБА_7 отримав одне письмове попередження за систематичне вчинення ним правопорушень (ч.1 ст.173-2 КУпАП від 22.06.2019 року, ч.2 ст.173-2 КУпАП від 17.01.2020 року, ч.1 ст.175-1 КУпАП від 29.10.2020 року), що потягли за собою адміністративні стягнення.

При цьому, після отримання засудженим письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання від 01.02.2021 року, ОСОБА_7 не було вчинено нових адміністративних правопорушень, за які його б було притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому засуджений притягнення до адміністративної відповідальності пояснює заявами дружини, яка намагалася його позбавити права користування житловою площею, а після того, як він покинув житло, написання вказаних заяв припинилося.

Оцінка поведінки засудженого та його особистості не засвідчують свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим покладеними судом обов`язками та його небажання ставати на шлях виправлення, оскільки неявка на реєстрацію один раз не носить систематичного характеру.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням того, що засуджений інших судимостей не має, кримінальних правопорушень під час іспитового строку не вчиняв, характеристика з місця проживання засудженого не вказує на наявність негативних даних щодо особи ОСОБА_7 чи способу його життя, та з урахуванням відсутності ознак злісного ухилення від відбування покарання, призначеного вироком суду, оскільки ОСОБА_7 в подальшому являвся на реєстрацію до органу пробації, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Отже, доводи прокурора про порушення засудженим покладених обов`язків, судова колегія визнає непереконливими, оскільки встановлені обставини не підтверджують, що ОСОБА_7 мав на меті ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків та не бажав стати на шлях виправлення.

Враховуючи недоведеність небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 23 жовтня 2003 року, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок районного суду про відсутність на теперішній час достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.

Крім того, колегія суддів враховує, що 13 грудня 2021 року спливає іспитовий строк, визначений вироком суду за ст.ст.75, 76 КК України, а посилання на інші порушення покладених обов`язків з боку засудженого відсутні.

За таких умов, апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2021 року про відмову у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 13.12.2018 рокупокарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4