ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/701/22 Номер провадження 11-сс/814/188/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 лютого 2022 року у кримінальному провадженні №0000110,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000110 за ч.2 ст.185 КК України про арешт майна, а саме деревини породи «Дуб», вилученої 11 лютого 2022 року поблизу домогосподарства по АДРЕСА_1 .

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про відсутність доказів того, що вказана деревина була викрадена.

В апеляційній скарзі прокурор просить задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

При цьому вважає, що виявлена деревини була викрадена, оскільки колоди не містять відповідних позначок

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Твердження прокурора про наявність підстав для накладення арешту на деревину, оскільки вона є речовим доказом злочину та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є непереконливими.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно з ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Водночас, приписами п.1 ч.3 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за фактом таємного викрадення за попередньою змовою групою осіб 144 колод деревини породи «Дуб» різного діаметру.

З об`єктивної сторони крадіжка належить до злочинів з матеріальним складом. Тому крім діяння (таємного викрадення), обов`язковими її ознаками є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і таємним викраденням.

Викрадення виявляється в дії (активній поведінці) і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника.

Ні клопотання слідчого, ні матеріали провадження не містять жодних даних щодо того, у якого ж власника майна викрадено деревину.

Більше того, як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, представник ДП «Полтавське лісове господарство» надав відповідні документи -щоденники приймання лісопродукції, специфікації поколодного обліку, лісорубний квиток, договір про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісівництвом із специфікаціями, технічним завданням та актом приймання-передачі лісосіки для розробки (а.с.24-43) на підтвердження того, що вказана деревина належить цьому підприємству, зрубана відповідно до вимог чинного законодавства і не вилучалася поза волею власника.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий вочевидь не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведе, колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для накладення арешту на деревину.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 лютого 2022 року у кримінальному провадженні №0000110 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4