Справа № 639/6436/19
Провадження № 1-КП/639/96/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2021 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28.04.2019 року за № 0000727, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и л а :

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 було заявлено клопотання, в якому він просив доручити ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області:

-провести слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_9 , до участі в якому залучити судово-медичного експерта (експертів) та, експерта вибухотехніка Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» для з`ясування механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, механізму вибуху гранати. Під час проведення слідчої дії застосовувати відеофіксацію;
-за результатами слідчого експерименту залучити судово-медичного експерта (експертів) та, експерта вибухотехніка Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» для проведення судово-медичної, вибухотехнічної експертизи на вирішення яких поставити такі питання:
1)чи можливо спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичного експерта ХОБСМЕ №12-14/266-А/19 від 28.05.2019р. за обставин, зазначеним обвинуваченим ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту ?
2)чи можливо спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичного експерта ХОБСМЕ №12-14/266-А/19 від 28.05.2019р. за обставин, зазначеним обвинуваченим ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту ?
3)яким чином спусковий важіль гранати РГД-5 міг опинитися на відстані 9,2 метри від останнього місцезнаходження автомобіля?
4)Чи можливий вибух гранати РГД-5 у випадку зриву спускового важеля?
В судовому засіданні обвинувачений та захисник підтримали вимоги вищезазначеного клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор та представник потерпілих проти вимог клопотання заперечували, посилаючись на його безпідставність. Крім того представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 вказував, що потерпілий не бажає приймати участі у відповідній слідчій дії, в тому числі через психологічне навантаження внаслідок її проведення, оскільки він до теперішнього часу важко переживає відповідні події, а участі у вказаній слідчій дії негативно відзначиться на його психоемоційному стані.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до таких висновків.

По даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що у невстановлений в ході досудового розслідування період часу, але не пізніше 28.04.2019, діючи зі злочинним умислом, спрямованим на придбання вибухового пристрою, з метою подальшого його зберігання та носіння без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленому місці, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин у особи (осіб), особистість якої ( яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, ручну осколкову гранату наступального типу РГД-5 (індекс ГРАУ - 57-Г-717). Надалі, ОСОБА_6 , не маючи відповідного дозволу, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, перемістив у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб наявну у нього вищезазначену ручну осколкову гранату наступального типу РГД-5 на територію домоволодіння за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де у житловому будинку сховав її у схроні та розпочав незаконно зберігати приблизно аж до 16 год. 40 хв. 28.04.2019.

Після цього ОСОБА_6 28.04.2019р., приблизно о 16 год. 40 хв. перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де у відомому тільки йому місці зберігання в житловому будинку взяв заздалегідь ним приховану ручну осколкову гранату наступального типу РГД-5 індекс ГРАУ - 57-Г-717),поклав її до кишені вдягнених на ньому штанів, вийшов з території двору вказаного домоволодіння та направився в район домоволодіння АДРЕСА_3 , де зупинив легковий автомобіль моделі «Toyota Corolla», державний номерний знак « НОМЕР_1 », за кермом якого перебував раніше йому незнайомий ОСОБА_9 .

Саме в той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 з хуліганських мотивів, способом, небезпечним для життя багатьох осіб з використанням в якості знаряддя злочину наявної у нього ручної осколкової гранати.

При цьому ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний умисел, наблизився до вказаного автомобіля, який здійснив на його вимогу тимчасову зупинку та через відкрите вікно водійських дверцят, бажаючи настання смерті раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , свідомо припускаючи небезпеку для життя багатьох людей, використовуючи в якості знаряддя злочину наявний у нього вибуховий пристрій (ручну осколкову гранату), який він дістав з правої кишені його штанів, вирвав запобіжник, а потім кинув гранату через відкрите вікно водійських дверцят в салон автомобіля моделі «Toyota Corolla».

У свою чергу ОСОБА_9 , який побачив вказані злочинні дії з боку ОСОБА_6 у відношенні себе та в ситуації, що склалася, натиснув на педаль газу, намагаючись від`їхати з місця події. Однак, проїхавши декілька метрів, автомобіль зупинився, так як в салоні стався вибух.

Після цього, ОСОБА_6 , вважаючи виконаними всі дії для доведення злочину, спрямованого на протиправне заподіяння смерті потеплілому з хуліганських мотивів, способом небезпечним для життя багатьох осіб, відразу ж з місця скоєння злочину зник.

У той же час ОСОБА_6 довести до кінця свій злочин, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як після надання першої невідкладної медичної допомогипотерпілого відправлено з місця події та о 17 год. 51 хв. госпіталізовано до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мешанінова», де йому у зв`язку із встановленням діагнозу: травматична ампутація «не повна» нижньої третини правої та лівої голені, рвані рани правої верхньої кінцівки, травматичний шок, було своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження:

закриту травму грудної клітини із множинними сліпими осколковими непроникаючими пораненнями грудної клітини, забієм серця та легень; -травму правої нижньої кінцівки у вигляді множинних сліпих осколкових поранень стегна та гомілки, дефектом шкіри та м`язів гомілки, відкритого багато-уламкового перелому кісток правої гомілки у нижній третині із ушкодженням судин та нервів;

травму лівої нижньої кінцівки у вигляді множинних сліпих осколкових поранень стегна та гомілки, дефектом шкіри та м`язів гомілки і стопи, відкритого багато-уламкового перелому кісток лівої стопи із ушкодженням судин та нервів.

За ступенем тяжкості травма правої нижньої кінцівки у вигляді множинних сліпих осколкових поранень стегна та гомілки, дефектом шкіри та м`язів гомілки, відкритого багато-уламкового перелому кісток правої гомілки у нижній третині із ушкодженням судин та нервів; травма лівої нижньої кінцівки у вигляді множинних сліпих осколкових поранень стегна та гомілки, дефектом шкіри та м`язів гомілки і стопи, відкритого багато-уламкового перелому кісток лівої стопи із ушкодженням судин та нервів, а також закрита травма грудної клітини із множинними сліпими осколковими непроникаючими пораненнями грудної клітини, забієм серця та легень у сукупності відповідно до п. 2.1.1. «а, б, г», п. 2.1.2, п. 2.1.3 «о,п» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, в результаті вибуху автомобіль моделі «Toyota Corolla», державний номерний знак « НОМЕР_2 », зазнав пошкоджень, які призвели до його повного знищення, завдавши тим самим матеріального збитку власнику автомобіля ОСОБА_9 на суму 172 872 грн. 86 коп..

Надаючи оцінку наявності підстав надання доручення органу досудового розслідування щодо проведення слідчої дії слідчого експерименту за участі обвинуваченого та потерпілого, колегія суддів виходить з такого.

За змістом ч.ч. 3-5 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення. В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.
На переконання колегії суддів, проведення слідчого експерименту, щодо відтворення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, механізму вибуху гранати безумовно створює небезпеку для життя і здоров`я осіб.
Навіть проведенням відповідного слідчого експерименту з використання емітаційного вибухового пристрою (муляжу) буде спричинена шкода психологічному стану (здоров`ю) потерпілого, про що в судовому засіданні зазначав і його представник, обґрунтовуючи відмову ОСОБА_9 та його небажання приймати участі у відповідному слідчому експерименті. При цьому вказане підтверджується процесуальною поведінкою потерпілого, який наполягав щоб навіть його допит відбувався в режимі відеоконференції з приміщення Зміївського районного суду Харківської області, адже спогади щодо відповідних подій завдають йому психологічних страждань та негативно впливають на його стан здоров`я в цілому.
Щодо проведення відповідного слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , то необхідно відзначити, що під час досудового розслідування останній в присутності захисника відмовився від участі у відповідній слідчій дії (т. 3 а.с. 144 матеріалів досудового розслідування).
Крім того, будучи допитаним в суді 11.05.2021р., ОСОБА_6 надав показання, згідно яких придбав у військових муляж петарди, взяв його в день відповідних подій, зупинив автомобіль таксі потерпілого, підійшов до водійських дверцят, адже хотів домовитися щоб водій відвіз його родину на вулицю Данилевського в м. Харкові. Він оперся о водійські дверцята автомобіля, скло яких було опущено, та простягнув в салон автомобіля муляж петарди, щоб похизуватися. При цьому вказаний муляж гранати висів у ОСОБА_6 за запобіжне кільце на вказівному пальці. Він нічого не встиг сказати водію таксі потерпілому ОСОБА_9 , як той схопив за вказаний муляж лівою рукою та різко натиснув на газ. Після цього ОСОБА_6 побачив, що у нього на пальці залишилось висіти кільце, а потім стався вибух.
В судовому засіданні 11.08.2021р., відповідаючи на запитання головуючого, ОСОБА_6 не зміг пояснити чи були відігнуті кінці (вусики) запобіжної чеки (кільця), коли він просунув гранату в салон автомобіля потерпілого, а той схопив її рукою. Так, ОСОБА_6 спочатку вказав, що вони були трохи відігнуті, потім повідомив, що не пам`ятає, а після цього зазначив, що вони були відігнуті повністю. На уточнююче запитання ОСОБА_6 не зміг відповісти, коли із цих трьох версій він казав правду та чому його відповіді, надані протягом однієї хвилини, є взаємовиключними.
При цьому необхідно відзначити, що як пояснив, будучи допитаним в судовому засіданні судовий експерт вибухотехнік ОСОБА_10 , витягнути запобіжну чеку гранати РГД-5 повністю не відігнувши її кінці (вусики) є практично неможливим.
Отже, враховуючи, що у обвинуваченого не має єдиної версії щодо стану, в якому знаходився запобіжний механізм відповідної гранати (згідно показань обвинуваченого муляжу петарди), неможливо досягти мети проведення відповідної слідчої дії перевірки показань обвинуваченого.
Крім того відповідна перевірка показань обвинуваченого ОСОБА_6 може бути здійснена шляхом дослідження та аналізу інших доказів по справі.
Колегією суддів враховується, що як на мету проведення слідчого експерименту захисник також посилався на необхідність призначення за результатами його проведення судово-медичної, вибухотехнічної експертизи для вирішення питань, наведених вище, а саме:

1)чи можливо спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичного експерта ХОБСМЕ №12-14/266-А/19 від 28.05.2019р. за обставин, зазначеним обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту ?
2)яким чином спусковий важіль гранати РГД-5 міг опинитися на відстані 9,2 метри від останнього місцезнаходження автомобіля?
3)Чи можливий вибух гранати РГД-5 у випадку зриву спускового важеля?
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
Експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. (ч. 1 ст. 242 КПК України)
При цьому допитаний в судовому засіданні судовий експерт вибухотехнік ОСОБА_10 показав, що спусковий важіль запалу гранати УЗРГМ після висмикування чеки, якщо його відпустити, відлітає на відстань 1-1,5 м., а вирішення питання: «яким чином спусковий важіль гранати РГД-5 міг опинитися на відстані 9,2 метри від останнього місцезнаходження автомобіля?» не належить до його компетенції як експерта, а потребує встановлення фактичних обставин справи на підставі досліджених доказів та відносить до компетенції правоохоронних органів та суду. Щодо питання: «Чи можливий вибух гранати РГД-5 у випадку зриву спускового важеля?», то, у випадку зриву спускового важеля, вибух є обов`язковим наслідком, якщо граната є бойовою.
Вирішення питання щодо обставин, за яких можливе спричинення тілесних ушкоджень не відноситься до компетенції експерта вибухотехніка.
Водночас, під час досудового розслідування було проведено судово-медичну експертизу №12-14/266-А/19 від 28.05.2019р., відповідно до висновків якої , враховуючи характер травми ОСОБА_9 , локалізацію тілесних ушкоджень, а також їх компактність, слід вважати, що відповідні тілесні ушкодження утворилися в єдиний проміжок часу від дії предметів, які володіють значною енергією, такими могли бути фактори вибуху предмета (пристрою, гранати тощо), не виключено, що при обставинах та в строк, відомих з ухвали судді та медичної документації, тобто - 28.04.2019р. внаслідок вибуху гранати в салоні автомобіля, в якому знаходився потерпілий. (т. 1 а.с. 106, 112-113 матеріалів досудового розслідування)
Отже, під час досудового розслідування судово-медичним експертом було надано відповідь на питання «за яких обставин могли бути отримані травми ОСОБА_9 .?». Про необхідність проведення слідчого експерименту для відповіді на вказане питання судово-медичний експерт не зазначав.
При цьому стороною захисту, зокрема обвинуваченим ОСОБА_6 , також не заперечувався (не оспорювався) той факт, що відповідні тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_9 виникли внаслідок вибуху гранати в салоні його автомобіля.
Захисник ОСОБА_7 не навів будь-яких обставин, які викликали б сумніви в обґрунтованості висновку експерта №12-14/266-А/19 від 28.05.2019р. або, що він суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
З огляду на викладене, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_9 відмовляється від участі в проведенні слідчого експерименту, його проведення створює небезпеку для життя і здоров`я; відповідна слідча дія (слідчий експеримент) не була проведення під час досудового розслідування через відмову обвинуваченого від участі в ній; а захисником ОСОБА_7 не доведено, що її проведення необхідне для встановлення обставин або перевірки обставин, які мають істотне значення для кримінального провадженняі вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, а також не доведено необхідності додаткового залучення експерта(ів), колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання захисника.
Керуючись ст. ст. 240, 242, 243, 332, 333, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про надання доручення органу досудового розслідування провести слідчу дію - слідчий експеримент за участі обвинуваченого та потерпілого та про призначення судово-медичної, вибухотехнічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2