Справа № 504/2650/18
Провадження № 1-і/504/17/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 04.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт з автомобіля марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1983 року випуску (кузов № НОМЕР_2 ), накладений для забезпечення цивільного позову, пред`явленого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 04.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання, представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зазначає, що 03.04.2018 року приблизно о 20:30 год. ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 та здійснюючи рух по проїзній частині вулиці Центральній в смт. Доброслав Одеського (Лиманського) району Одеської області здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзджу частину вулиці по пішохідному переходу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Зазначені дії ОСОБА_4 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 04.04.2018 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.08.2018 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою та закрито провадження у справі.

Проте, всупереч вимогам ч.4 ст.174 КПК України одночасно з ухваленням рішення про закриття кримінального провадження судом не вирішено питання про скасування арешту з майна, а саме автомобіля марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1983 року випуску (кузов № НОМЕР_2 ), накладеного для забезпечення цивільного позову, пред`явленого в рамках зазначеного кримінального провадження.

Вказана обставина стала підставою для звернення до суду.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч.4 ст.107 ЦПК України у зв`язку із відсутністю учасників процесу не здійснюється.

Дослідивши клопотання, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області (теперішня назва) знаходилось кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 04.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З метою забезпечення цивільного позову, пред`явленого в рамках вказаного кримінального провадження було застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме автомобіля марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1983 року випуску (кузов № НОМЕР_2 ).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1983 року випуску є ОСОБА_3 .

Отже, автомобіль марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1983 року випуску (кузов № НОМЕР_2 ) щодо якого застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту не належить та не належало підозрюваному ОСОБА_4 та на час вчинення ним кримінального правопорушення фактично перебувало у його користуванні.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.08.2018 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою та закрито провадження у справі, однак не вирішено питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, тобто на теперішній час ОСОБА_3 позбавлена можливості володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй на праві власності майном.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з положенням ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Ятрідіс проти Греції "). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_3 належним їй майном.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст.131,132,170-175,309,372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 04.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити.

Скасувати арешт з автомобіля марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1983 року випуску (кузов № НОМЕР_2 ), накладений для забезпечення цивільного позову, пред`явленого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 04.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її постановлення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1