Провадження № 1-в/161/255/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 14 вересня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника
центру пробації ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Луцького МРВ філії ДУ «Центру пробації» в Волинській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В
Провідний інспектор Луцького МРВ філії ДУ «Центру пробації» в Волинській області ОСОБА_4 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_6 та направлення його для відбування призначеного покарання.
З подання вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2018 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням відповідних обов`язків. Подання мотивоване тим, що засуджений допустив порушення порядку та умов відбування іспитового строку, а тому є підстави для скасування звільнення від відбування покарання.
Заслухавши думку представника органу пробації та прокурора, які підтримали подання та просили його задовольнити, з`ясувавши міркування захисника та засудженого, які заперечили щодо задоволення подання та просили суд відмовити у його задоволенні, дослідивши матеріали подання та особову справу засудженого №166/2018, суд приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Частиною 5 ст.166 КВК України передбачено, що поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Згідно ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюста від 29.01.2019 №272/5, який набрав чинності 29.01.2019, передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Судом встановлено, що в період іспитового строку засуджений ОСОБА_6 допускав порушення обов`язків, передбачених ст.76 КК України, разом з тим до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався. Дані обставини не заперечуються учасниками справи.
З матеріалів подання та особової справи вбачається, що 23.03.2019 засудженого ОСОБА_6 Луцьким ВП ГУНП у Волинській області оголошено у розшук. Разом з тим, відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації встановлено, що ОСОБА_6 в період часу з 16.09.2018 по 01.07.2020 неодноразово перетинав державний кордон України.

При цьому, 02.12.2019 останній особисто з`явився в центр пробації, надав пояснення щодо причин його неявок, подав копії документів щодо його офіційного працевлаштування за кордоном.

В судовому засіданні засуджений повідомив, що через скрутне матеріальне становище його сім`ї, він був змушений виїхати на роботу за кордон, проте місця проживання він не змінював, один раз у 2-3 місяці перетинав кордон.

Оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів (ст.2 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність»). В статтях 7 та 8 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачені обов`язки та права підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням необхідно розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи. Це має бути особа, яка в установленому порядку зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності.

Таким чином, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, матеріали подання не містять доказів того, що органами поліції було вжито всіх оперативно-розшукових заходів з метою встановлення місця перебування засудженого. Перебування засудженого в розшуку вказує про неналежне та формальне здійснення оперативно-розшукової діяльності.

За таких обставин, з огляду на вищенаведене, а також те, що на час розгляду даного подання вже закінчився іспитовий термін (06.09.2020), суд, виходячи із принципів верховенства права, законності, поваги до людської гідності та гуманності, які прямо закріплені у ст.7 КПК України, не знаходить підстав для задоволення подання органу пробації.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.78 КК України, суд,
П О С Т А Н О В И В
В задоволенні подання провідного інспектора Луцького МРВ філії ДУ «Центру пробації» в Волинській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.
Головуючий