Справа № 570/3747/20
номер провадження 1-кп/570/67/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2022 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в режимі відеоконференції з ДУ "Північна виправна колонія № 90" кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Гладівка, Голопристанського району, Херсонської області, громадянина України, реєстр. АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого

11.02.2013 р. за ч. 2 ст. 289, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 393 Кримінального кодексу України (далі - КК), із застосуванням ст. 71 КК України на 5 років 5 місяців позбавлення волі, 04.02.2020 р. звільнений із Катеринівської ВК № 46 по відбутюю строку покарання,

10 листопада 2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК на 3 роки позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК,

в с т а н о в и в :

31 серпня 2020 року близько 16 год. 30 хв. на ділянці узбіччя дороги, що розташована між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та виразилися в демонстративній зневазі щодо норм моралі та загальновизнаних нормами та правилами поведінки, використовуючи малозначний привід, з метою проявлення грубої фізичної сили та у такий спосіб продемонструвати свою значимість, розуміючи протиправність своїх дій і їх скоєння в громадському місці, безпричинно створив конфліктну ситуацію під час якої умисно наніс ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Своїми поясненнями фактично підтвердив, що дійсно за вказаних обставин вчинив хуліганські дії та наніс гр. ОСОБА_5 тілесні ушкодження, підтвердив і мотиви своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_5 в суді пояснила, що за вказаних обставин ОСОБА_7 вчиняючи хуліганські дії, поводив себе вкрай зухвало та наніс їй (потерпілій) тілесні ушкодження. Цивільний позов підтримала в повному обсязі.

З висновку судово-медичної експертизи № 667 від 01 вересня 2020 р. (а.с. 17-18 к.п.) встановлено, що у гр. ОСОБА_5 було виявлено ушкодження: у вигляді крововиливів та саден на передній поверхні шиї зліва, саден на передньо-боковій поверхні шиї справа, в ділянці правої ключиці, на передній поверхні грудної клітки справа в проекції 2-го ребра, на правому передпліччі, шляхом здушення шиї пальцями рук, які в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі винекнення та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Із протоколу слідчого експерименту від 18.09.2020 р. із участю обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с. 131-135 к.п.) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої дії останній пояснював та показував щодо обставин події. При цьому зазначив, що йому не сподобався зовнішній вигляд потерпілої та він на вулиці наносив їй тілесні ушкодження. Його дії були припиненні стороньою особою.
В судовому засіданні обвинувачений своїми поясненнями фактично підтвердив вказані відомості. У даному випадку суд вказує про інкорпорування пояснень наданих особою під час слідчої дії в поясненя, які надані в судовому засіданні. Крім того, проведення слідчого експерименту відбувалося у формі, що містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення замірів, дослідів чи випробувань, а не лише виключно проголошення особою пояснень з метою їх процесуального закріплення.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності.

З`ясувавши обставини, із урахуванням наведеного, оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 підпадають під ознаки кримінального правопорушення передбаченого передбаченого ч. 1 ст. 296 КК - хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, винятковим цинізмом

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннях та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецедив злочину.

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, данні про особу винного ОСОБА_7 , раніше судимий, його характеристику, відомості про стан його здоров`я, те, що на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що підсудному ОСОБА_7 слід обрати покарання, передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності - у виді обмеження волі, на строк визначений санкцією ч. 1 ст. 296 КК.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Крім того, суд враховує те, що підсудний ОСОБА_7 засуджений згідно з вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10.11.2020 р. за ч. 3 ст. 185 КК на 3 роки позбавлення волі. Покарання за вказаним попереднім вироком ОСОБА_7 на даний час відбуває. Початок строку покарання за вказаним вироком з 18.09.2020 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК , оскільки встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку остаточне покарання призначається, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, та із урахуванням наведеного вище, шляхом часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий згідно правил ст. 72 КК - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Щодо цивільного позову.
Потерпіла ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом про стягнення з підсудного ОСОБА_7 відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 750 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 тис. грн.

У даному випадку цивільний позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Розмір матеріальної шкоди в сумі 750 грн. підсудний визнав, вказану суму не оспорював, під сумнів не ставив. Така сума підлягає стягненню.

В частині стягнення моральної шкоди. Підсудний частково визнав позов в цій частині, не вказуючи про розмір відшкодування, просив врахувати його скрутний майновий стан та прийняти справедливе рішення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення (див. висновок Великої Палати ВС у постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц).

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної ОСОБА_5 від протиправних дій ОСОБА_7 , пов`язаних із вчиненням вищевказаного кримінального правопорушення, суд бере до уваги ступінь та глибину душевних страждань, яких зазначила потерпіла, а також негативні зміни в її житті, які сталися у зв`язку із цим.

Із урахуванням наведеного, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 12 тис. грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_7 , до якого пред`явлено позов та який винен у її заподіянні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, 373-374 КПК, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК до призначеного покарання частково приєднати, із застосуванням ст. 72 КК, покарання за попереднім вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10.11.2020 р. та визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 18 вересня 2020 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди - 750 гивень та моральної шкоди в розмірі 12 тисяч гривень.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення, згідно ст. 395 КПК.

Суддя ОСОБА_1