Справа № 742/4736/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/22/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000132 від 14 березня 2021 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 травня 2020 року за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу, що замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, що на даний час не відбуті,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який ухвалено рахувати з моменту його затримання, тобто з 13 год. 07 хв. 23 грудня 2021 року та встановлено закінчення дії ухвали - до 19 лютого 2022 року. Крім того визначено розмір застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 119 650 грн. 00 коп.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, також, буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було вручено її підзахисному, не містить обґрунтувань та доказів про наявність заявлених ризиків і відсутні посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Вважає, що оскаржувана ухвала не містить інформації, на підставі яких документів прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри, наявність підстав вважати, що існують заявлені ризики та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Захисник вважає, що пред`явлена підозра на підтвердження хуліганства не підтверджена доказами представленими органом досудового розслідування, матеріали не містять інформації щодо причетності її підзахисного до завдання тілесних ушкоджень, а тому, на її переконання, кваліфікація за статтею хуліганство є передчасною. Крім того, вважає помилковим висновок про відсутність соціальних зв`язків у ОСОБА_8 , оскільки останній зареєстрований та має місце постійного проживання, де проживає разом з матір`ю. Захисник також стверджує, що посилання суду на те, що підозрюваний не спілкується з працівниками поліції не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, а нез`явлення його до правоохоронних органів не підтверджується жодними письмовими доказами.

Крім того, вказує, що застава визначена слідчим суддею у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб суперечить ч. 5 ст. 182 КПК України, згідно якої щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається у межах від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 , щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчим суддею виконані вимоги ст. ст. 193, 194 КПК України. Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів провадження, слідчим відділом Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

8 грудня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та затримано 23 грудня 2021 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, взяв до уваги дані про особу підозрюваного, тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, покарання, яке йому загрожує.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_8 , необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході апеляційного розгляду.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов до правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Крім того, з урахуванням доведеності обставин, які свідчать про потребу застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий суддя необґрунтовано обрав відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що судом не враховано, зокрема, характеризуючих даних, то вказані доводи не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_8 у подальшому може ухилятися від правосуддя або незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного, стосовно не доведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, спростовуються матеріалам кримінального провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення, та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді при визначенні підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави у 50 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий висновок не відповідає положенням п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, де зазначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що слідчий суддя вийшов за межі зазначеної норми КПК України та не прийняв до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який є нетяжким, та положення абзацу 2 частини 5 статті 182 цього Кодексу, яким встановлені виключні випадки, коли слідчий суддя може призначити розмір застави, який перевищує межі, встановлені частиною 5 цієї статті, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави скасувати.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави підлягає скасуванню, та вважає за можливе визначити ОСОБА_8 суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави слід скасувати з постановленням нової ухвали за вищенаведених підстав.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2021 року скасувати в частині визначення розміру застави та постановити у відповідній частині нову ухвалу.

Визначити ОСОБА_8 суму заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 47 860 (сорок сім тисяч вісімсот шістдесят) грн.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4