У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5723/21
Провадження № 1-кс/210/2136/21

"02" жовтня 2021 р. слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000433 від 26.06.2020, за ознаками складу вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради було впроваджено механізм надання орендарям згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єктів оренди з метою отримання останніми права викупу об`єктів оренди без проведення аукціону (відповідно до ст. 15 Закону № 157-IX від 03.10.2019).

При цьому, невід`ємні поліпшення орендарями фактично не проводились, до відповідних документів вносились неправдиві відомості, які у подальшому затверджувались представниками балансоутримувачів та Департаменту по роботі з активами ДМР.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено, що орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов:

- орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна;

- орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу;

- невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди;

- здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності;

- орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати;

- договір оренди є чинним на момент приватизації.

В ході тимчасового доступу до речей та документів у Департаменті по роботі з активами Дніпровської міської ради (код 37454258) здійснено вилучення копій документів, які стали підставлю для надання орендарям права на приватизацію об`єктів шляхом викупу 133 об`єктів комунальної власності за період часу 2019-2020 роки, а саме: наказів про призначення членів комісії з проведення конкурсу на право оренди об`єктів, що належать до комунальної власності територіальної громади міста; пакетів документів, поданих учасників конкурсів для укладення договорів оренди нерухомого майна; документальних матеріалів, у яких відображено роботу конкурсної комісії, у т.ч. протоколи (відповідно до Порядку передачі в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 21.03.2007 № 41/11 «Про оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста») у період з 01.01.2018 по теперішній час; договорів оренди комунального майна, укладених за результатами роботи конкурсної комісії; матеріалів листування (з додатками) з орендарями з питань надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єктів оренди; документальних матеріалів, у яких підтверджено уповноваженими особами Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та балансоутримувачів об`єктів комунального майна фактичні об`єми невід`ємних поліпшень; документів, які стали підставлю для надання орендарям права на приватизацію об`єктів шляхом викупу.

Оглядом вилучених документів встановлена наявність висновків будівельно технічної експертизи виготовлених ТОВ «Дніпропетровського ПКТІ» на замовлення ТОВ «СВ Юніор», , які викликають сумніви у своїй достовірності, відносно наступних об`єктів нерухомості:

-нежитлове приміщення №10н, загальною площею 40,7 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 84, на цокольному поверсі 5-ти поверхневого житлового будинку літ. А-5;

-гаражі № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 73, НОМЕР_3 загальною площею 133,6 кв. м., які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 137, у підвалі 1-поверхової будівлі;

-нежитлове приміщення №ХХ-НП загальною площею 159,5 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 22а, на першому поверсі 9-поверхневого житлового будинку літ. А-9.

В ході допиту інженера-будівельника ТОВ «Дніпропетровського ПКТІ» ОСОБА_4 встановлено, що ним не виготовлялись та не підписувались висновки будівельно-технічної експертизи, щодо невід`ємних поліпшень вищевказаних об`єктів нерухомості:

Свідчення ОСОБА_5 підтверджуються показами його безпосереднього керівника директора ТОВ «Дніпропетровського ПКТІ» ОСОБА_6 , який зазначив, що йому не відоме підприємство ТОВ «СВ Юніор» і його директор ОСОБА_7 , та будь-яких відносин у т.ч. пов`язаних з виготовленням на їх замовлення висновків будівельно-технічної експертизи він не мав та надані йому для ознайомлення експертизи своїм підписом він ніколи не затверджував.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено наявність підроблених документів будівельних експертиз, які слугували підставою для протиправного надання ТОВ «СВ Юніор», , права на приватизацію об`єктів шляхом викупу, в тому числі і по заниженим цінам, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Зазначені дії посадових осіб Департаменту та КП «Бюро», а також службових осіб комерційних суб`єктів господарювання призводять до недоотримання місцевим бюджетом значних сум коштів, чим створюють передумови до зниженням рівня здатності держави до захисту національних економічних інтересів.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 30.09.2020 договоромр купівлі-продажу, №1626/Н ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВ ЮНІОР" придбало нежитлове приміщення №10н, загальною площею 40,7 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 84, на цокольному поверсі 5-ти поверхневого житлового будинку літ. А-5 у Територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради,.

Пізніше, договором купівлі-продажу, серія та номер: 693 від 30.03.2021 посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського МНО ОСОБА_8 , ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВ ЮНІОР", здійснило продаж нежитлового приміщення №10н, загальною площею 40,7 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на цокольному поверсі 5-ти поверхневого житлового будинку літ. А-5 фізичній особі ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , яка на данний час є власником.

Крім того прокурор зазначає, що 09.07.2021 нежитлове приміщення №10н, загальною площею 40,7 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на цокольному поверсі 5-ти поверхневого житлового будинку літ. А-5 постановою прокурора визнано речовим доказом.

Тому, з метою забезпечення збереження речових доказів клопоче про накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , на цокольному поверсі 5-ти поверхневого житлового будинку літ. А-5, шляхом заборони відчуження, розпорядження цим майном до скасування у порядку встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Прокурор в судовому засіданні присутній не був, разом із клопотанням про арешт майна надав письмове клопотання зазначивши, що просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без участі слідчого та прокурора, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до ст.. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника з метою збереження тимчасово вилученого майна, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 168 КПК України, вилучені відповідно до протоколу огляду предмети є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000433 від 26.06.2020, за ознаками складу вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , на цокольному поверсі 5-ти поверхневого житлового будинку літ. А-5, визнано в якості речових доказів постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю ОСОБА_3 , про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню за №0000433 від 09.07.2021 р. що є необхідним для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі вказаного майна, що впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно положень ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вказані строки слідчим було дотримано.

Відповідно до вимог ст.170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.236 ч.7 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.167 ч.2 п.1, 3 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами щодо того, що відповідно до ст.168 ч.1 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Враховуючи вищенаведене, з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може негативно вплинути на кримінальне провадження та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні № за №0000433 а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000433 від 26.06.2020, за ознаками складу вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , на цокольному поверсі 5-ти поверхневого житлового будинку літ. А-5, шляхом заборони відчуження, розпорядження цим майном до скасування у порядку встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1