Кримінальне провадження № 274/5654/21
Провадження №1-кп/0274/727/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2021 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яремча, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України,
16.04.2021 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_4 та визначено покарання у виді суспільно корисних робіт на строк 160 годин. 11.05.2021 року ОСОБА_4 поставлений на облік до Бердичівського відділу ФДУ «Центр пробації» в Житомирській області. Того ж дня, ОСОБА_4 належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі злісного ухилення від відбування суспільно корисних робіт. 09.06.2021 року ОСОБА_4 також отримав направлення для відбування стягнення на об`єктах, підпорядкованих міському комунальному підприємстві у «Бердичівкомунсервіс». Згідно наказу міського комунального підприємств «Бердичівкомунсервіс» від 09.06.2021 року ОСОБА_4 прийнято на відпрацювання 160 годин суспільно корисних робіт за рішенням суду по вісім годин щоденно та складено графік на виконання вказаних робіт.
В період часу з 09.06.2021 року по 16.06.2021 року ОСОБА_4 жодного разу не прибув на відпрацювання адміністративного стягнення, у вигляді суспільно корисних робіт до МКП «Бердичівкомунсервіс». У зв`язку чим, 17.06.2021 року за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт Бердичівським міськрайнним судом Житомирської області ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту. ОСОБА_7 достовірно знаючи, що повинен дотримуватись встановленого законодавством порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення останнього до адміністративної відповідальності за 183-2 КУпАП, продовжив ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт 16.07.2021, 19.07.2021, 21.07.2021, 22.07.2021, 23.07.2021, 26.07.2021. 27.07.2021, 28.07.2021, 29.07.2021, що виразилось у не прибутті до місця виконання адміністративного стягнення, чим злісно ухилявся від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ст. 389-2 КК України як злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, яка була укладена 27.08.2021 року між прокурором ОСОБА_8 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_5 , обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, в обсязі підозри. Крім того, сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ст. 389-2 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнивши його відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжним злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Також при призначенні узгодженого сторонами покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 394-395, 474-475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 27.08.2021 року між прокурором ОСОБА_8 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Суддя ОСОБА_1