ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2792/21 Справа № 201/6043/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001234 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001234 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Судом першої інстанції встановлено, що всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення взагалі не зазначено які саме конкретні дії обвинуваченого прокурор вважає такими, що утворюють об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення, мотив його вчинення, а також не вказано у чому полягають фізичні та психологічні страждання потерпілої, при цьому, прокурор у висунутому обвинуваченні лише обмежився переліком фактів складання відносно ОСОБА_6 протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та наявності постанов суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за інкриміновані правопорушення.
Окрім цього, формулювання висунутого ОСОБА_6 обвинувачення містить суттєві протиріччя.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.
В обґрунтування зазначає, що в обвинувальному акті викладені всі необхідні обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Звертає увагу на те, що під час досудового розслідування, вручення підозри, ознайомлення з матеріалами, вручення обвинувального акту обвинувачений чітко розумів суть пред`явленого обвинувачення та визнавав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, тобто останнього не було позбавлено ефективно захищатись від зрозумілого і конкретного обвинувачення.
Вислухавши учасників судового провадження, прокурора, який підтримав доводи і вимоги апеляції, захисника, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За висновком суду першої інстанції, обвинувальний акт складений у порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить виклад усіх суттєвих обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню та доказуванню.
Однак, з таким висновком, колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті.
Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-238кс16 чітко визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Апеляційний суд звертає увагу, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як вбачається з обвинувального акта, він містить всі необхідні відомості, передбачені вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема викладено фактичні обставини вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діянням з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено всі елементи складу злочину, у тому числі дату, час, місце, спосіб та обставини вчинення злочину.
З приводу посилань суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні, як на підставу для повернення обвинувального акту на те, що прокурор так і не визначив, які ж саме страждання фізичні або психологічні завдані потерпілій внаслідок інкримінованих обвинуваченому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції фактично вдався до з`ясування обставин кримінального правопорушення і оцінки доказів, які підлягають дослідженню в іншій стадії судового розгляду, що є неприпустимим і не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту.
За наведених обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів, вважає такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і такі висновки не ґрунтуються на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу рокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001234 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 126-1 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4