УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
у кримінальному провадженні № 0000235, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000235 від 28.09.2020 за підозрою ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчим в клопотанні зазначено, що в невстановлений час, але не пізніше січня 2020 року, на території м. Дніпра невстановленими на даний час особами створено організовану злочинну групу, до якої увійшли: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , а також інші невстановлені на даний час особи.

Органом досудового розслідування встановлено, що приблизно наприкінці 2019 року ОСОБА_8 , маючи на меті отримання прибутку від створення комп`ютерного програмного забезпечення для гри в покер, розпочав підшукувати з кола своїх знайомих інвесторів для здійснення фінансових вкладів у рекламу та за для впровадження вказаного програмного забезпечення. В подальшому, приблизно в січні 2020 року ОСОБА_8 , перебуваючи у кафе «Спік Ізі» за адресою: м. Дніпро вул. Шевченко, 36, зустрівся з раніше йому не знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншою невстановленою на даний час особою з метою узгодження питань щодо можливості укладення інвестиційного договору. Під час зустрічі ОСОБА_8 повідомив останнім про те, що ним створено комп`ютерне програмне забезпечення для гри в покер через мережу Інтернет та для запровадження вказаної програми, в тому числі реклами, йому необхідні грошові кошти у розмірі щонайменше 180 тис. доларів США. Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інша не встановлена на даний час особа сказали, що для прийняття рішення їм необхідний певний час.

Усвідомлюючи, що робота вказаного програмного забезпечення може приносити значний прибуток, на виконання поставлених завдань, а також для досягнення планів організованої злочинної групи у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених досудовим розслідування обставин, у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час слідством осіб, які являють собою групу осіб, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, які ОСОБА_8 планував отримувати в ході роботи створеного ним програмного забезпечення.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що від своїх знайомих ОСОБА_8 стало відомо, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 входять до організованої групи осіб, які діють на території міста Дніпро та здійснюють вимагання грошових коштів, отриманих від підприємницької діяльності у фізичних осіб з погрозами застосування зброї та спричинення тілесних ушкоджень. Побоюючись за своє життя та здоров`я ОСОБА_8 не здійснював жодних дій, спрямованих на отримання від вказаних осіб грошових коштів. Проте, в подальшому від своїх знайомих ОСОБА_8 стало відомо, що він та його бізнес будуть працювати на них.

Так, відповідно до умислу та домовленості між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час слідством особами, ОСОБА_5 повинен був своїми активними, а також частково конклюдентними діями приймати участь у вчиненні злочину шляхом проведення безпосереднього вимагання із висуненням погроз щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження чи знищення майна, у ОСОБА_8 грошових коштів.

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 як співвиконавці злочину у складі організованої групи осіб за попередньою змовою, діючи на підставі та на виконання заздалегідь обумовленої домовленості про спільне вчинення злочину, повинні були здійснювати безпосереднє вимагання у ОСОБА_8 грошових коштів шляхом залякування та висунення погроз щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження чи знищення майна ОСОБА_8 з метою примушування його до передачі грошових коштів, які не належать ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Реалізуючи спільний злочинний корисливий умисел, 05.05.2020, діючи за попередньою змовою у складі організованої групи осіб, одна з невстановлених на даний час осіб, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 за допомогою програми обміну повідомленнями для смартфонів «Telegram», з метою шифрування повідомлень та змісту розмов за для унеможливлення викриття злочинних дій учасників організованої групи зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила, що останньому необхідно зустрітися з ним під надуманим приводом біля ТРЦ «Каскад Плаза» за адресою: м. Дніпро, бульвар Катеринославський, 1, на що він погодився.

В цей же день приблизно о 12 год. перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , а також ще з трьома невстановленими особами, які повідомили йому в ультимативній формі про те, що він повинен прибути за адресою: м. Дніпро вул. Шевченко, 36, де йому будуть спричинені тяжкі тілесні ушкодження за те, що він нібито намагався отримати від вказаних осіб грошові кошти, при цьому не маючи наміру їх повернути. Оцінюючи вказану погрозу реальною ОСОБА_8 в супроводі невстановленої досудовим розслідуванням особи, поїхав до вказаного місця. В той же день, перебуваючи за адресою: м. Дніпро вул. Шевченко, 59, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з метою заволодіння майном ОСОБА_8 шляхом вимагання, діючи з корисливих мотивів та застосовуючи погрози заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, знищення та пошкодження майна потерпілого, а саме, мотоцикла марки «Кавасакі», д.н.з. НОМЕР_2 , на якому останній приїхав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації спільних злочинних намірів та заволодіння грошовими коштами останнього, усвідомлюючи протиправність та злочинний характер своїх дій, висунули вимогу ОСОБА_8 про необхідність сплати їм 180 тис. доларів США. На вказані вимоги ОСОБА_8 відповідав відмовою.

В подальшому, 06.05.2020 на виконання спільного злочинного плану, ОСОБА_5 , використовуючи програму обміну повідомленнями для смартфонів «Telegram», зателефонував за номером мобільного телефону потерпілого та у ході розмови останній, діючи з корисливих мотивів згідно заздалегідь обумовлених злочинних дій з іншими учасниками групи осіб ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час учасниками організованої злочинної групи, висунув вимогу щодо проведення зустрічі із ОСОБА_8 , на що останній відповів відмовою. В той же день, ОСОБА_7 на виконання спільного злочинного плану, використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_3 у програмі обміну повідомленнями для смартфонів «Telegram», зателефонував за номером мобільного телефону потерпілого та у ході розмови останній, діючи з корисливих мотивів згідно заздалегідь обумовлених злочинних дій з іншими учасниками групи осіб ОСОБА_5 та іншими не встановленими на даний час учасниками організованої злочинної групи, висунув вимогу щодо проведення зустрічі із ОСОБА_8 , на що останній відповів відмовою.

В подальшому, 30.06.2020 з метою врегулювання виниклого конфлікту ОСОБА_8 разом із своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншою невстановленою особою у ресторані «В головних ролях» за адресою: м. Дніпро, вул. Магдебурзького права, 2. В ході спільної розмови ОСОБА_7 , маючи на меті висловити погрозу ОСОБА_8 , повідомив, що один з учасників їх організованої групи знайде останнього та спричинить йому тілесні ушкодження.

Крім того, у невстановлений досудовим час, але не пізніше 01.07.2020 та за невстановлених досудовим розслідування обставин, у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час слідством осіб, які являють собою організовану групу осіб, отримавши в ході вищевказаного спілкування інформацію про те, що ОСОБА_10 є одноособовим володільцем тенісного клубу «Спін», що знаходиться за адресою: м. Дніпро вул. Шевченка, 59, усвідомлюючи, що робота вказаного клубу може приносити значний прибуток, на виконання поставлених завдань та досягнення планів організованої злочинної групи, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, які ОСОБА_10 отримував в ході здійснення підприємницької діяльності.

Від своїх знайомих ОСОБА_10 було відомо, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 входять до організованої групи осіб, які діють на території міста Дніпро та здійснюють вимагання грошових коштів отриманих від підприємницької діяльності у фізичних осіб з погрозами застосування зброї та спричинення тілесних ушкоджень. В подальшому, від своїх знайомих ОСОБА_10 стало відомо, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 хочуть отримувати частину прибутку від роботи його тенісного клубу, а також про те, що останні хочу із ним зустрітись.

Так, відповідно до умислу та домовленості між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час слідством особами, ОСОБА_5 повинен був своїми активними, а також частково конклюдентними діями приймати участь у вчиненні злочину шляхом проведення безпосереднього вимагання, із висуненням погроз щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження чи знищення майна, у ОСОБА_10 грошових коштів.

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 як співвиконавці злочину у складі організованої групи осіб за попередньою змовою, діючи на підставі та на виконання заздалегідь обумовленої домовленості про спільне вчинення злочину, повинні були здійснювати безпосереднє вимагання у ОСОБА_10 грошових коштів шляхом залякування та висунення погроз щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження чи знищення майна ОСОБА_10 з метою примушування його до передачі грошових коштів, які не належать ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Реалізуючи спільний злочинний корисливий умисел, 03.07.2020 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інша невстановлена особа перебуваючи у ресторані «Пури Чвени» за адресою: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 4, із застосуванням погроз щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження майна, в ультимативній формі повідомили ОСОБА_10 , що з цього часу, починаючи з липня 2020 року останній зобов`язаний сплачувати по 100 (сто) доларів США щомісячно за «безпеку» та не перешкоджання підприємницькій діяльності з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час слідством осіб, чим фактично здійснив вимагання грошових коштів. При цьому, ОСОБА_10 сприйняв вказані погрози реальними, оскільки ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інша невстановлена особа вказали, що вчинили ряд аналогічних злочинів з іншими фізичними особами.

В подальшому, 06.07.2020 на виконання спільного злочинного плану, ОСОБА_7 використовуючи програму обміну повідомленнями для смартфонів «Telegram» зателефонував за номером мобільного телефону ОСОБА_10 та у ході розмови, діючи з корисливих мотивів згідно заздалегідь обумовлених злочинних дій з іншими учасниками групи осіб ОСОБА_5 та іншими не встановленими на даний час учасниками організованої злочинної групи, висунув вимогу щодо необхідності сплачувати по 100 (сто) доларів США щомісячно за «безпеку» та не перешкоджання підприємницькій діяльності з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час слідством осіб, чим фактично здійснив вимагання грошових коштів.

В той же день, 06.07.2020, перебуваючи у шоковому стані, сприймаючи погрози реальними, побоюючись за своє життя, здоров`я та цілісність майна, ОСОБА_10 прийняв рішення про сплату ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншим невстановленим на даний час слідством особам 100 (сто) доларів США щомісячно.

В подальшому, 10.07.2020 на виконання спільного злочинного плану, ОСОБА_7 використовуючи програму обміну повідомленнями для смартфонів «Telegram», зателефонував за номером мобільного телефону ОСОБА_10 та у ході розмови, діючи з корисливих мотивів згідно заздалегідь обумовлених злочинних дій з іншими учасниками групи осіб ОСОБА_5 та іншими не встановленими на даний час учасниками організованої злочинної групи, висунув вимогу, яка стосувалась ОСОБА_8 щодо необхідності не залишати межі міста Дніпро, а також вимогу проведення зустрічі 13.07.2020.

В подальшому, 10.07.2020 на виконання спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , використовуючи програму обміну повідомленнями для смартфонів «Telegram», зателефонував за номером мобільного телефону ОСОБА_8 та у ході розмови, діючи з корисливих мотивів згідно заздалегідь обумовлених злочинних дій з іншими учасниками групи осіб ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час учасниками організованої злочинної групи, висунув вимогу щодо необхідності не залишати межі міста Дніпро, а також вимогу проведення зустрічі 13.07.2020.

Реалізуючи спільний злочинний корисливий умисел, приблизно о 12 год. 13.07.2020 ОСОБА_7 , перебуваючи у ресторані «Пури Чвени» за адресою: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 4, із застосуванням погроз щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження майна, в ультимативній формі повідомив ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_10 про те, що з цього часу, починаючи з липня 2020 року, останній зобов`язаний сплачувати по 400 (чотириста) доларів США щомісячно за «безпеку» та не перешкоджання підприємницькій діяльності з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час слідством осіб, чим фактично здійснив вимагання грошових коштів.

В подальшому, 15.07.2020 на виконання спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , використовуючи програму обміну повідомленнями для смартфонів «Telegram», зателефонував за номером мобільного телефону ОСОБА_10 та у ході розмови, діючи з корисливих мотивів згідно заздалегідь обумовлених злочинних дій з іншими учасниками групи осіб ОСОБА_5 та іншими не встановленими на даний час учасниками організованої злочинної групи, висунув вимогу, яка стосувалась ОСОБА_8 та ОСОБА_10 щодо необхідності сплати ними грошових коштів у розмірі 400 (чотириста) та 100 (сто) доларів США відповідно, а також вимогу проведення метою отримання цих коштів 16.07.2020.

Так, слідчий у своєму клопотанні зазначає, що дії ОСОБА_5 у складі вищевказаної організованої злочинної групи осіб, охоплюються єдиним умислом та кваліфікуються як продовжуваний злочин, що спрямований на систематичне незаконне та безпідставне отримання чужих грошових коштів від ОСОБА_8 та ОСОБА_10

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, а також своє майно задля уникнення спричинення більших негативних наслідків, звернулися до правоохоронних органів із відповідними заявами про вчинення щодо них злочину та були залучені до провадження як потерпілі.

28.07.2020 у даному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що враховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 злочину, з метою забезпечення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, з конфіскацією майна, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, враховуючи наявність ризиків щодо можливості знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для провадження; незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також той факт, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий за погодженням із прокурором просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави або визначити заставу у розмірі понад 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених, у зв`язку з чим просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, просив також долучити до матеріалів клопотання протокол затримання підозрюваного ОСОБА_5 , документи щодо розшуку підозрюваного, а також протокол допиту потерпілого.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 добровільно прибув до органу досудового розслідування, у даному кримінальному провадженні вже проведено всі слідчі дії, оскільки вже направлений до суду обвинувальний акт щодо інших підозрюваних у даному епізоді, крім того, стороною обвинувачення не надано жодних доказів щодо здійснення ОСОБА_5 впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Також, на думку захисника, висунута ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, оскільки органу досудового розслідування за досить тривалий проміжок часу не виявилося за можливе встановити всі обставини кримінального правопорушення, а тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити помірну для ОСОБА_5 заставу.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника і зазначив, що не переховувався від органу досудового розслідування.

Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000235 від 28.09.2020, за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

28.07.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 осіб для впізнання за фотознімками, протоколами допиту свідків, протоколами слідчих та процесуальних дій, результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами досудового розслідування в своїй сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованого йому злочину на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність застосування тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для провадження; незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Надаючи оцінку наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя відзначає, що інкриміноване ОСОБА_5 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесене до особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачає виключно позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органів досудового розслідування, суду.

Наявність у підозрюваного сім`ї, постійного місця проживання хоча і мінімізує вказані ризики, однак повністю їх не виключає.

При цьому, слідчий суддя надає критичної оцінки доводам захисника ОСОБА_4 про те, що підозрюваний не був обізнаний, що перебуває у розшуку, а тому добровільно відразу прибув до слідчого, як йому стало відомо про те, що він розшукується стороною обвинувачення, оскільки інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинене у співучасті з іншими особами, яким також було повідомлено про підозру у іншому кримінальному провадженні, а в подальшому обвинувальний акт направлено до суду, з вказаними особами ОСОБА_5 безпосередньо знайомий, що на переконання слідчого судді не може свідчити про його необізнаність про наявність вказаного кримінального провадження.

Також на переконання слідчого судді про наявність існування вказаних ризиків свідчить і те, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинене з особливою зухвалістю та посягають на громадську безпеку, життя, здоров`я та власність громадян, характер вчинення злочинів шляхом погрози застосування до потерпілих небезпечного для їх життя та здоров`я насильства свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та закону.

Наявність у підозрюваного сім`ї, постійного місця проживання хоча і мінімізує ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, однак повністю його не виключає.

Також слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини справи, вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, місце проживання яких може бути йому відоме і з метою зміни показань або безпідставної відмови від них, підозрюваний зможе впливати на них шляхом тиску, підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу, що буде перешкоджати здійсненню об`єктивного досудового розслідування.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний офіційного та стабільного джерела доходів не має, інкримінований злочин поєднаний із застосуванням насильства, тривалий час ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, що свідчить про реальне існування вказаних ризиків.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Водночас, на переконання слідчого судді не ґрунтується на матеріалах клопотання доводи прокурора про існування ризику того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження, оскільки у межах іншого кримінального провадження, в якому розслідувалися вказані факти, але вчинені іншими особами, вже направлено обвинувальний акт до суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Слідчим суддею також враховано, щоОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, вагомість доказів щодо його можливої причетності до вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, значний суспільний резонанс, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику здійснення перешкод органу досудового розслідування, можливість здійснення ним впливу на свідків, потерпілих, а тому, враховуючи викладене у слідчого судді відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про сімейні та соціальні зв`язки і спосіб життя, а такожслідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому, будь-яких даних на підтвердження поганого стану здоров`я або існування інших обставин, що виключали би можливість тримання під вартою останнього, слідчому судді не надано.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Визначаючи заставу у даному випадку слідчий суддя враховує конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема, і його майновий стан, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких встановлено при розгляді клопотання, та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454 000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 194, 196, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000235, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити у межах строку досудового розслідування, тобто до 05.02.2022 включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454 000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,
,
МФО: 820172,
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,
р/р: № UA1012089,
призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 08.12.2021 у справі № 761/29522/21.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1