ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/704/21 Справа № 706/322/21 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0000184 від 25.02.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Орадівка Христинівського району Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме, з дня постановлення ухвали, тобто до 27.11.2021 , -

в с т а н о в и л а :

У провадженні Христинівського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року перебувають матеріали кримінального провадження №0000184 від 25.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

У судовому засіданні 29 вересня 2021 року ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області продовжено відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме, з дня постановлення ухвали, тобто до 27.11.2021.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що станом на 29.09.2021 дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, не завершено та не може бути завершено до спливу строку тримання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 під вартою.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину за ч.1 ст.263, ч.3 ст.187 КК України, дані злочини є тяжкими, покарання за які передбачають позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, за вчинення злочину за ч.3 ст.187 КК України покарання передбачене лише у виді позбавлення волі, раніше не одноразово судимий, ухвалою суду скасовано запобіжний захід у виді домашнього арешту та обрано йому запобіжний захід у виді тримання під вартою через порушення умов домашнього арешту, покликання на погіршення стану здоров`я із поданих документів не вбачається, що медичну допомогу ОСОБА_7 не може отримати в умовах СІЗО.

Таким чином, оцінюючи всі обставини у їх сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд прийшов до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів.

З вищенаведеного суд вважав, що клопотання ОСОБА_7 про зміну міри запобіжного заходу не підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт з обов`язковим носінням засобу електричного контролю.

В апеляційній скарзі посилається на те, що прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду 27.09.2021, тоді як зазначене клопотання повинно було бути подане не пізніше 25.09.2021.

Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги різке погіршення його стану здоров`я.

Вказує, що під час його затримання було грубо порушено вимоги ч.2,3 ст.42 КПК України, коли він клопотав щодо участі захисника.

Також вказує, що він надавав підтверджуючі документи, що він одружений, має на утриманні доньку 2020 року, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де і зареєстрований.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши виділені матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Враховуючи те, що ухвала місцевого суду оскаржена лише обвинуваченим ОСОБА_7 , тому апеляційний суд перевіряє доводи апелянта лише в частині продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , в порядку ст.331 КПК України, було врахував норми КПК України та в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження. При цьому місцевим судом також враховано практику Європейського суду з прав людини.

Як вбачається із виділених матеріалів кримінального провадження, вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , судом першої інстанції враховано, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.187 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, раніше не одноразово судимий, ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 17.06.2021 відносно обвинуваченого скасовано запобіжний захід у виді домашнього арешту та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою через порушення умов домашнього арешту.

Одночасно місцевим судом враховано, що покликання на погіршення стану здоров`я із поданих документів не вбачається, що медичну допомогу ОСОБА_7 не може отримати в умовах СІЗО.

При цьому, місцевий суд вважав, що оцінюючи всі обставини у їх сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд прийшов до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів.

За таких умов суд вважав, що клопотання ОСОБА_7 про зміну міри запобіжного заходу не підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, що прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду 27.09.2021, тоді як зазначене клопотання повинно було бути подане не пізніше 25.09.2021.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає зазначені доводи апелянта неспроможними, оскільки зазначена норма закону дає суду можливість продовження тримання обвинуваченого під вартою без наявності клопотання про його продовження.

В апеляційній скарзі обвинувачений також посилається на те, що під час його затримання було грубо порушено вимоги ч.2,3 ст.42 КПК України, коли він клопотав щодо участі захисника.

Колегія суддів вважає зазначені доводи апелянта не можуть бути предметом розгляду апеляційного суду в межах вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу та які мають бути перевірені в ході судового розгляду самого кримінального провадження судом першої інстанції, в зв`язку із чим вони є неприйнятними.

Неспроможними є доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги різке погіршення його стану здоров`я, так як зазначені обставини були предметом розгляду суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів вважає, що доданий апелянтом до його апеляційної скарги виписний епікриз не свідчать про те, що він за станом здоров`я не може утримуватися під вартою та отримати в СІЗО медичне обслуговування.

Тоді те, що обвинувачений одружений, має на утриманні доньку 2020 року та наявність у нього постійного місця реєстрації та проживання, на думку колегії суддів, є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього, якому, як встановлено місцевим судом, ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області вже обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, який, через систематичне порушення обов`язків, покладених на нього судом, було скасовано та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого з мотивів, наведених в ній, та зміни оскаржуваної ухвали суду із застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту з обов`язковим носінням засобу електричного контролю, як про те зазначає апелянт, на думку апеляційного суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року, якою щодо ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме, з дня постановлення ухвали, тобто до 27.11.2021, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді