Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2567/21
Номер провадження № 1-кс/376/391/2021
УХВАЛА

"09" листопада 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

слідчого поліції ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання Слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок Сквирського району Київської області, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, пенсіонера, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, інвалід ІІІ групи захворювання, які пов`язані зі захистом Батьківщини, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області з клопотанням, що погоджено з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в у провадженні СВ ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 120 211 112 60 000 200 від 07.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до поданого клопотання, підставами звернення до суду стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання строком до десяти років, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий поліції підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечував, однак з урахуванням особи підозрюваного (учасник АТО, інвалід 3 групи, має на утриманні трьох дітей), просив обрати запобіжний захід тримання під вартою строком 30 днів.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

07.11.2021 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 було затримано працівниками СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області на підставі ст. 208 КПК України.

08.11.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.
Із повідомлення про підозру вбачається, що 07.11.2021 р. близько13 години 20 хвилин, ОСОБА_5 знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , де проживає потерпілий ОСОБА_6 з родиною.

Перебуваючи у вказаному будинку 07.11.2021 р. близько 13 години 20 хвилин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення підпалу вказаного будинку з метою його знищення та пошкодження, де проживає потерпілий ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 зайшов до гаражного приміщення, яке знаходиться на території вказаного домоволодіння, де на столі взяв каністру із легкозаймистою рідиною бензин, долив до неї мастило, після чого останній направився до приміщення будинку.
Цього ж дня, 07.11.2021 р. близько 13 години 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення та пошкодження чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, за допомогою легкозаймистої рідини бензину та мастила, який попередньо розлив на одяг, меблі та на ліжко у житловій кімнаті №2, після чого підпалив їх за допомогою сірників, як наслідок вчинив підпал вказаного будинку.
Після здійснення підпалу житлової кімнати №2, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.
Відповідно до Акту про пожежу №1239 від 07.11.2021 р. причиною пожежі житлового будинку АДРЕСА_2 є підпал. Пожежею знищено дві житлові кімнати, площею 30 м 2 та речі домашнього вжитку. Пожежею пошкоджено: речі домашнього вжитку, внутрішня обшивка стін, перекриття у двох кімнатах та на кухні.

У результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_5 які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням негативних суспільно-небезпечних наслідків, потерпілому ОСОБА_6 заподіяно майнової шкоди у вигляді знищення речей домашнього вжитку та двох житлових кімнат, площею 30 м2 та пошкодження речей домашнього вжитку, внутрішньої обшивки стін, перекриття у двох кімнатах та на кухні, що належить ОСОБА_8 на праві приватної власності.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом із повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 07.11.2021 року; протоколом огляду місця події від 07.11.2021 року, території приватної власності за адресою: АДРЕСА_2 ; актом про пожежу №1239 від 07.11.2021 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.11.2021 р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.11.2021 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.11.2021 р., протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 07.11.2021 р.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя вважає, що стороною захисту не надано переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймаються до уваги при обранні запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи його вік, стан здоров`я, існують ризики вчинення іншого злочину і можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Також, слідчий суддя вважає,визначити строк дії даної ухвали шістдесят днів.

Крім того, враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя вважає визначити розмір застави для звільнення з під варти у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Самгородок Сквирського району Київської області, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою,пенсіонеру, одруженому, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, інваліду ІІІ групи захворювання, які пов`язані з захистом Батьківщини, раніше не судимому, - обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити 07 січня 2022 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Одночасно визначити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 95160 (дев`яносто п`ять тисяч сто шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-підварти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сквирського районного суду Київської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-підварти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1