Справа № 331/1009/21
Провадження № 1-кп/331/313/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 23.01.2021 року та за №0000087 від 12.02.2021 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та не має фактичного місця проживання, раніше судимого:
- 13.01.2005 р. Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.05.2006 р. з Прилуцької ВК Чернігівської області по відбуттю строку покарання;
- 13.07.2007 р. Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 15.02.2014 р. по відбуттю строку покарання;
- 11.06.2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років;
- 18.09.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі;
- 03.12.2014 р. Мелітопольским міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі На підставі ст. 71 КК України частково приєднано строк за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.05.2020 р. з Софіївської ВК № 55 Запорізької області з невідбутим строком покарання 9 місяців 27 днів,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України.

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
1.1. 05 січня 2021 року, у нічний час (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття скла правої задньої двері, проник до автомобіля марки «OPEL VECTRA» в кузові червоного кольору з державним номером НОМЕР_1 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме:
-Відео реєстратор марки «CarCamcorder FHD 1080», вартість якого згідно висновку експерта складає 466 грн. 67 коп.,
чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Після чого ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
1.2. 23 січня 2021 року, приблизно о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через скло лівої задньої двері, проник до автомобілю марки RENAULT KENGO в кузові білого кольору з державним номером НОМЕР_2 , звідки намагався таємно викрасти майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме:
-Магнітолу марки «SONY 1081», вартість якої згідно висновку експерта складає 335 грн. 30 коп.,
чим намагався спричинити потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму, але не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був затримання працівниками поліції в салоні автомобілю з викраденим майном.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який кваліфікується як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в сховище, під час якої особа з причин, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні обох кримінальних правопорушень не визнав. Пояснив, що по першому епізоду від 05 січня 2021 він нічного пояснити не може, оскільки взагалі не знає, що відбувалося у той день із відео реєстратором. Під час досудового розслідування він вину визнав, бо йому пообіцяли чай, горілку, їжу та цигарки, що в подальшому він і отримав. Він брав участь у проведенні слідчого експерименту, під час якого показував все, що йому показували працівники поліції. На даний час він переоцінив та переосмислив все, тому не визнає себе винним, бо це кримінальне правопорушення він не вчиняв.

Щодо епізоду від 23 січня 2021 року, то обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що десь в січні він проходив біля автомобіля, та побачив, що стоїть автомобіль, у якого розбите скло. Було дуже холодно, йшов мокрий сніг, через що обвинуваченому прийшло на думку залізти в цей автомобіль погрітись, він гадав, що автомобіль не на ходу і давно покинутий власником. Скло він не розбивав. Подивився та побачив, що там в автомобілі все було розкидане, заліз, а через 10 хвилин підійшли працівники поліції та забризкали обличчя газовим балончиком, після чого наділи кайданки та провели особистий обшук. При ньому не знайшли нічого окрім викрутки. Викрутку та пасатижі він зберігає при собі, для того, щоб використовувати їх щоб розкручувати метал, для продажу у пунктах приймання. Коли його дістали з автомобілю, то один із поліцейських дістав з куртки обвинуваченого пачку цигарок та кинув на заднє сидіння машини зі словами, що це буде доказом того, що обвинувачений був у машині. ОСОБА_4 повідомив, що він і не заперечує перебування в автомобілі, однак скло він не розбивав. Перший допит і подальші слідчі дії пройшли без захисника, де обвинувачений визнав вину за їжу.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 обвинуваченим також не визнано.

ІІІ. Позиція сторони захисту.
Захисник зазначила, що стороною обвинувачення не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б у своїй сукупності доводили винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Щодо кожного окремого епізоду злочинної діяльності зазначила наступне.

За епізодом щодо викрадення відеореєстратора від 05 січня 2021 року, вказала на неналежність протоколу огляду місця від 12.02.2021, оскільки він проведений більше ніж через місяць після події кримінального правопорушення, також вказала на те, що реєстрація у ЄРДР події кримінального правопорушення проведена із порушенням нормативно-правових документів, протокол слічого експерименту, де обвинувачений показує де і яким чином вчиняв кримінальне правопорушення не відповідає вимогам ст. 240 КПК України, і є фактично отриманням показань, також ставить під сумнів показання потерпілого та свідка спираючись на їх неконкретність та певну неузгодженість із фактичними обставинами справи.

За епізодом від 23 січня 2021 року вказала на те, що доказами, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження не доведено, що ОСОБА_4 мав умисел на викрадення авто магнітоли, більш того, той факт, що його знайшли на задньому сидінні автомобіля, та відсутність відбитків пальців на авто магнітолі, підтверджують пояснення обвинуваченого про те, що він вважав автомобіль покинутим та заліз до нього погрітися.

Просить виправдати обвинуваченого керуючись положеннями п.2.ч.1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим

Обвинувачений підтримав доводи захисника повністю.

ІV. Позиція потерпілих
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що події з проводу яких він викликаний до суду, трапились взимку. Дружина вийшла з квартири на роботу та побачила, що заднє вікно їх машини OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 розбите. Машину він припаркував ввечері біля дому, закрив на ключ, сигналізація автоматично закривається. Розбито було заднє праве скло. Вкрали з машини відео реєстратор, який він пізніше впізнав, яка саме марка він не пам`ятає, в матеріалах справи є документи на прилад, які він добровільно надав співробітникам поліції. Відореєстратор він придбав приблизно за 500 гривень, плюс вартість флеш носія. Зразу зранку ОСОБА_6 подзвонив на лінію 102, після чого приїхали працівники поліції. Сам відеореєстратор був повернутий працівниками поліції, однак шнур від відеореєстратора був обірваний, кріплення не було. Цивільний позов не заявляв через повернення майна. Автомобіль стояв у торця будинку по АДРЕСА_2 . Потерпілий просив призначити покарання у випадку винесення обвинувального вироку на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні надала пояснення,що має у своєму користуванні автомобіль RENAULT KENGO білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , паркує його біля будинку, і постійно ним користується. У кінці січня, десь 29 числа прогулюючись недалеко від місця проживання, почула, як сусідка, кричала їй, щоб вона підійшла до своєї машини . Коли підійшла до свого автомобіля, то побачила, що біля машини вже стоять поліцейські, а ліве велике скло машини розбите. Молодий чоловік, який сидить за гратами, сидів біля машини в лужі, в наручниках та з червоними очима. Потім потерпіла дізналась, що поліцію викликала сусідка, яка живе напроти будинку АДРЕСА_2 . Виявилось, що поліція приїхала та побачила, що в машині розбите скло, а в ній сидить ОСОБА_8 з магнітолою в руках. Чоловік на той момент, коли потерпіла підійшла до автомобіля, щось кричав, щоб йому віддали цигарки, які лежали в неї на задньому сидінні автомобіля, був у якомусь незрозумілому стані. Автомобіль стояв у дворі по АДРЕСА_3 , поряд з домом по АДРЕСА_2 . Магнітола марки SONY була повністю вирвана з місця, де вона стояла, в машині був безлад. Магнітола купувалась у попереднього власника разом із автомобілем. Цивільний позов на суму 2000 гривень потерпіла підтримує в повному обсязі, в цивільний позов входить сума матеріальної шкоди та моральної шкоди, ця сума вийшла з тонування скла та поставки нового скла в автомобіль. Цивільний позов будь якими письмовими доказами потерпіла вважала за непотрібне підтверджувати. Потерпіла просила призначити обвинуваченому мінімальне покарання.

V. Докази, досіджені судом на підтвердження встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення
Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України.

У зв`язку із повним невизнанням вини обвинуваченим, судом було ухвалено про повний обсяг дослідження доказів.
5.1 Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК Укпаїни за епізодом від 05 січня 2021 року підтверджується наступними дослідженими під час судового засідання доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , із яких встановлено, що мало місце кримінальне правопорушення, а саме таємне викрадення майна, в проникненням у автомобіль потерпілого.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав пояснення, що чоловік, у якому він впізнав обвинуваченого, підійшов до нього на ринку та запропонував купити в нього за сто гривень автомобільний відеореєстратор. Сказав, що це його відеореєстратор, йому нема чого їсти, тому продає. Коли після прийшли працівники поліції, то він добровільно віддав відеореєстратор. Свідок зазначив, що він брав участь у слідчих діях, а саме в впізнанні за фотознімком та під час добровільної видачі ним відео реєстратора співробітникам поліції. Такі ситуації для нього рідкість, другий раз аналогічні події мали місце у відділі поліції у Шевченківському районі м. Запоріжжя. На уточнені питання свідок пояснив, що прилавок в нього відкритий, та поставлений незаконно. На запитання обвинуваченого, свідок зазначив, що відносно нього на даний час немає жодної кримінальної справи.

Окрім цього, вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 05.01.2021 року, де ОСОБА_6 звернувся до органів поліції із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, що виразилось у пошкодженні скла в його автомобілі та викраденням відео реєстратора, із долученням фото документів на викрадене майно;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13.02.2021 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_9 впізнав на фотознімку ОСОБА_4 , як особу, яка продала йому відео реєстратор 05.01.2021 року зранку на радіо ринку;
Протоколом огляду місця події від 12.02.2021 року разом із фототаблицею, з якого вбачається, що за адресою АДРЕСА_4 , чоловік, який представився як ОСОБА_9 добровільно віддав працівникам поліції відео реєстратор «CarCamcorder FHD 1080», який він придбав у невідомого йому раніше чоловіка приблизно за 150 гривень на вул. Жуковського 05.01.2021 року, після чого відео реєстратор було виявлено та вилучено;
Протоколом огляду предмету від 18.03.2021 року, де слідчий відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 провів огляд предмету відео реєстратор «CarCamcorder FHD 1080», який був вилучений 12.02.2021 року під час огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, навпроти будинку №2 по вул. Олександрівська. Огляд проводився в присутності потерпілого ОСОБА_6 , який заявив, що впізнає свій відео реєстратор «CarCamcorder», який був викрадений 05.01.2021 року;
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №341-21 від 22.03.2021, ринкова вартість відео реєстратора «CarCamcorder FHD 1080» чорного кольору, який був придбаний у 2019 році, з урахуванням експлуатаційного зношення та пошкоджень від впливу зовнішніх факторів, на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 12.02.2021 року складає 466,67 гривень;
Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.03.2021 року зафіксовано, як в присутності понятих та захисника, обвинувачений ОСОБА_4 демонструє на автомобілі Таврія нова, як він проникав до автомобіля з метою крадіжки відео реєстратора, що мало місце у ніч з 04.01.2021 на 05.01.2021, за допомогою предмету зовні схожого на викрутку, після чого показав як він зірвав відео реєстратор, який знаходився на передньому лобовому склі;
Судом надається оцінка зауваженням сторони захисту щодо недопустимості протоколу слідчого експерименту як доказу, і вважає за необхідне зазначити наступне.

Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.
За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.

До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Таким чином, відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК. (позиція ОП ККС ВС справа №740/3597/17, постанова від 14.09.2020).

Слідчий експеримент від 26.03.2021 року проводився за участю захисника (на той час) підозрюваного ОСОБА_4 , проводився відеозапис, і судом враховуються не покази обвинуваченого, а те як він продемонстрував механізм проникнення до автомобіля для здійснення крадіжк на місці вчинення кримінального правопорушення. Протокол не містить жодних зауважень з боку сторони захисту щодо порядку проведення слідчої дії, добровільності участі обвинуваченого у слідчій дії, а тому є належним та допустимим доказом у цій справі.
Більш того, у суду не має підстав ставити під сумнів покази свідка ОСОБА_9 , у зв`язку із деякими неточностями, більш того, свідок під присягою підтвердив свою участь у проведенні слідчих дій (впізнання та добровільна видача предмету вчинення кримінального правопорушення), та підтвердив свій підпис у відповідних протоколах.

Крім того, недотримання інструкції під час реєстрації кримінального провадження не тягне за собою недопустимість усіх отриманих доказів, оскільки зауважень щодо процесуального порядку їх отримання з боку сторони захисту не надходило.

Пояснення обвинуваченого, про те, що під час досудового розслідування він визнавав свою винуватість у цьому злочині лише за їжу, суд розцінює як позицію захисту. Крім того, жодних скарг на незаконні методи ведення досудового розслідування ОСОБА_4 не подавалося.

5.2. Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 23 січня 2021 року підтверджується наступними дослідженими під час судового засідання доказами.
Поясненнями, наданими свідком ОСОБА_11 , встановлено, що обвинувачений свідку знайомий, вона його знає у зв`язку із наступними подіями. Десь восени, було холодно, близько 14-00-15-00 годин дня побачила як чоловік крутився у дворі АДРЕСА_3 , де живе свідок. Вона сиділа на кухні та побачила цього чоловіка у вікно. Вона бачила, як він ходив білі автомобіля потеріплої, яка була припаркованабіла гаражів, потім поглянула, а чоловік вже знаходився в автомобілі, та побачила як лише його ноги знаходяться на вулиці. Він проник до автомобіля через скло задніх пасажирських дверей. Вона бачила як обвинувачений лазив по автомобілю, нажимав на якісь чи то коричневі, чи то чорні штуки на автомобілі, відкидав козирок. Свідок побачила як чоловік порпається в машині, а в руках в нього було щось блискуче, після вона дізналась, що це була магнітола, після чого вона викликала поліцію. Коли працівники поліції приїхали, то вони ж самі його діставали з автомобіля. Чоловік був одягнутий в кросівки, чорну куртку, ще в нього була надіта голуба маска, яка була стягнута на шию, вниз на підборіддя.

Окрім цього, вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у судовому засіаднні письмовими доказами:
Протоколом огляду місця події від 23.01.2021 року з фототаблицею, де в присутності потерпілої ОСОБА_7 , понятих та спеціаліста-криміналіста, було оглянуто ділянку місцевості навпроти будинку №23 по пр. Соборний в м. Запоріжжя, на якій знаходиться автомобіль марки RENAULT KENGO з державним номером НОМЕР_2 зовні білого кольору. У автомобілі наявне пошкодження у вигляді розбитого заднього скла. При відчиненні передніх водійських дверей в салоні виявлено… відсутність магнітоли, дроти, які хаотично витягнуті з місця для магнітоли. Поруч між сидіннями міститься магнітола сріблястого кольору з металу. На правому передньому сидінні знаходиться панель від магнітоли з маркуванням «SONY», поруч з якою знаходиться викрутка з ручкою синього кольору. В ході проведення огляду було виявлено та вилучено: два сліди папілярного візерунку з поверхні заднього пошкодженого скла, авто магнітола між передніми сидіннями, панель від магнітоли «SONY» з переднього пасажирського сидіння, фрагменти пошкодженого скла з заднього сидіння, змив на марлевий тампон та контроль до нього з дверей бардачку, змив на марлевий тампон та контроль до нього з панелі управління авто;

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2021 року, 23.01.2021 року о 14-30 годин ОСОБА_4 затримано під час замаху на вчинення злочину, де ОСОБА_4 було затримано та виявлено в нього під час особистого огляду два металевих предмети, схожих та ліхтарі та викрутку разом із пасатижами, фото таблиця додається;

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 23.01.2021 року, де ОСОБА_7 звернулась до органів поліції із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, що виразилось у пошкодженні скла в її автомобілі та викраденням магнітоли;

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 23.01.2021 року разом із фототаблицею, де в присутності понятих, свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка за адресою АДРЕСА_3 23.01.2021 року проникла до авто RENAULT KENGO, що належить її сусідці;

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи від 25.01.2021 року у ОСОБА_4 в присутності адвоката, понятих та спеціаліста відібрано зразки папілярних узорів пальців і долонь обох рук;

Проведеною судовою експертизою за висновком №СЕ-19/108-21/1282-ТР від 28.01.2021 встановлено, що «Слід папілярного узору руки з розмірами по вісях 21х41 мм, вилучений 23.01.2021 в ході проведення огляду автомобіля RENAULT KENGO з д.н. НОМЕР_2 , залишений ділянкою гіпотенара долонної поверхні правої руки особи, дактилоскопічна карта, яка заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №175-21 від 25.02.2021 року визначена ринкова вартість магнітоли марки «SONY 1081», яку було придбано новою в 2017 році, з урахуванням експлуатаційного зношення та пошкоджень від впливу зовнішніх факторів, на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 23.01.2021 складала 335,30 грн.;

Протокол огляду предмету від 24.02.2021 року, де слідчим відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 проведено огляд DVD-диску, який був наданий начальником Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_12 . Михайловською на запит слідчого ОСОБА_13 , на якому міститься відео з реєстраторів поліцейських, які прибули на виклик 23.01.2021;

Аналізуючи та оцінюючи показання потерпілого, суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються між собою із поясненнями свідків в частині тих подій, які потерпілі та свідки сприймали безпосередньо. Мотивів для обмови потерпілими та свідками обвинуваченого не встановлено, всі свідчення надавалися під присягою, крім того, потерпіла ОСОБА_7 та свідки впізнали обвинуваченого у судовому засіданні, як особу, що вчиняла злочин.
Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого, проте що у нього був відсутній умисел на заволодіння майном потерпілої, оскільки він вважав, що автомобіль покинутий власниками, та просто хотів погрітися.

Зазначена версія подій спростовується поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка вказала, що обвинувачений лазив по автомобілю. Більш того, сумнівними видається версія обвинуваченого щодо того, що він заліз до покинутого автомобілю погрітися, оскільки у покинутому автомобілі із розбитим склом температура не відрізняється від температури на вулиці. Відсутність слідів папілярних узорів обвинуваченого на магнітолі також не означає, що він не мав наміру заволодіти майном потерпілої, оскільки він не заперечував що лазив по машині у пошуках якихось речей.

Той факт, хто саме розбив скло автомобіля не впливає на встановлення кваліфікуючої ознаки проникнення, оскільки обвинувачений усвідомлював, що автомобіль йому не належить, і він не має права у ньому знаходитися.

VІ. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом від 05 січня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у схлвище.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом від 23 січня 2021 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднана із проникненням у сховище, під час якої особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

VІІ. Призначення покарання.
При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації не має фактичного місця продивання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, є особою раніше неодноразово засудженою за вчинення корисних та інших злочинів, злоини вчинені під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, також той факт, що викрадене майно було повернуто потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 внаслідок обставин, які не залежали від волі обвинуваченого, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, які закон відносить до тяжкого корисливогозлочину.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Обставин відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Судом не враховується зазначена у обвинувальних актах пом`якшуюча обставина щире каяття, оскільки під час розгляду справи у суді, обвинувачений заперечував свою винуватість у вчиненні злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих йому статтей КК України, однак у розмірі більшому за мінімальний.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року і зважує на вимоги ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд також враховує, положення ст. 68 КК України, щодо призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення.
Остаточне покарання за сукупністю злочинів суд визначає, керуючись правилами статті 70 КК України
Більш того, 03.12.2014 р. Мелітопольским міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 було засуджено до 2 років позбавлення волі На підставі ст. 71 КК України частково приєднано строк за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2014 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.05.2020 р. з Софіївської ВК № 55 Запорізької області з невідбутим строком покарання 9 місяців 27 днів,
Кримінальні правопорушення, які є предметом розгляду цієї справи вчинені 05.01.2021 та 23.01.2021, тобто у період невідбутої частини покарання, а тому невідбута частина покарання підлягає складанню із покаранням, призначеним за цим вироком.
Визначаючи остаточну міру покарання суд керується нормами. 4 ст. 81, ст. 71 КК України, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом розгляду у цьому провадженні.

VІІІ. Вирішення цивільного позову.
Потерпілою ОСОБА_7 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , відповідно до якого потерпіла просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн,
У судовому засіданні потерпіла свій позов підтримала, однак зазначила що не бажає надавати жодних доказів на його підитвердження.
Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У зв`язку із тим, що потерпілою не надано жодних доказів розміру шкоди, зважаючи на положення ст. 264 ЦПК України у задоволенні цивільного позову слід відмовити, у зв`язку із тим, що позивачем не доведений розмір позовних вимог

ІХ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризику - приховування обвинуваченого від суду, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більш ніж на 60 днів, оскільки положенням ст. 197 КПК України, передбачений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише на 60 днів.
Частина 2 ст. 124 КПК України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню були проведені експертизи, а саме:
Судова товарознавча експертиза, за висновком №341-21 від 22.03.2021 року, вартість якої становить 343 (триста сорок три) гривні 22 копійок;
Судова трасологічна експертиза за експертною діяльність «Дактилоскопічні дослідження» за висновком №СЕ-19/108-21/1309-ТР від 29.01.2021 року, вартість якої 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок;
Судова трасологічна експертиза за експертною діяльність «Дактилоскопічні дослідження» за висновком №СЕ-19/108-21/1310-ТР від 28.01.2021 року, вартість якої 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок;
Судова трасологічна експертиза за експертною діяльність «Дактилоскопічні дослідження» за висновком №СЕ-19/108-21/1282-ТР від 28.01.2021 року, вартість якої 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок;
Судова товарознавча експертиза №175-21 від 25.02.2021 року, вартість якої становить 343 (триста сорок три) гривні 22 копійок;
то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 2647 грн. 84 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 ..

З цих підстав,
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, і ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання
-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі
-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі
На підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляд 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.12.2014 року та призначити остаточне покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 попереднє ув`язнення з 23.01.2021 року по дату набрання даним вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 23 січня 2021 року, з дня його фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили у межах граничного строку застосування заходу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 2647 (дві тисячі шістсот сорок сім) гривень 84 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Речові докази:

-Відеореєстратор «Car Camcorder FHD 1080», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити потерпілому за належністю;

-Фрагменти пошкодженого скла з заднього сидіння, змив на марлевий тампон та контроль до нього з дверей бардачку, змив на марлевий тампон та контроль до нього з панелі управління, пачка цигарок «марвел» з заднього сидіння авто, два предмети схожих на ліхтарі, два металевих предмети схожих на пасатижі, фрагмент металевого виробу схожого на викрутку з плоским та хрестоподібним кінцем, передані на відповідальне зберігання до камери схову відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знищити;

-Два сліди папілярного візерунку з поверхні заднього пошкодженого скла над ним; одну дактилоскопічну карту заповнену на ім`я ОСОБА_4 , долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-DVD-R диск, ємністю 4,7 Gb з маркуванням «VIDEX», на який поміщено відеозапис з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які здійснювали 23.01.2021 виїзд на місце скоєння злочину, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1