Провадження № 1-кп/161/141/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від 02 листопада 2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горохів, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні перебуває неповнолітня дитина донька ОСОБА_5 , 2007 р.н., працює на посаді лікаря оторіноларинголога КП "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади консультативно-діагностичного центру", члена медичної комісії з питань призову юнаків на строкову службу до лав Збройних сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 , з інвалідність 2 групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінального проступку та злочину), передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України,
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_11 ,

спеціаліста ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що відповідно до наказу Міністра оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу передбачено створення військово-лікарських комісій для проведення військово-лікарських експертиз, основним завданням якої є добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України, визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби.

Відповідно до Глави І Розділу 2 п. 2.6., п. 2.6.1., п. 2.6.2. вищевказаного Наказу Міністра оборони України до складу позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій в обов`язковому порядку призначається лікар - отоларинголог.

Згідно Розпорядження Луцького міського голови № 488 від 22 грудня 2014 року "Про позаштатну військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 " утворена "позаштатна військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 ", яка зобов`язана здійснювати медичне обстеження військовозобов`язаних, які призиваються на військову службу по мобілізації відповідно до розпорядження Луцького міського голови № 2 від 12 січня 2015 року.

Крім цього, згідно наказу № НОМЕР_1 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09 січня 2015 року "Про створення позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 " створений склад вказаної комісії, до якої входив лікар - отоларинголог ОСОБА_4 , який відповідно до Наказу комунального центру " ІНФОРМАЦІЯ_4 " № 99-од від 20 січня 2015 року відряджений на позаштатну військово-лікарську комісію.

Вподальшому, згідно розпорядження міського голови № 70 від 03 березня 2015 року "Про позаштатну військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_4 об`єднаного міського військового комісаріату на 2015 рік" наказу начальника управління охорони здоров`я Луцької міської ради № 19/17-3 від 04 березня 2015 року та наказу № 117-од від 10 березня 2015 року головного лікаря КЗ "Луцький центр медико-санітарної допомоги № 3" затверджено склад позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2015 рік, до складу якої включено лікаря - отоларинголога комунального закладу " ІНФОРМАЦІЯ_4 " ОСОБА_4 .

Так, згідно Глави ІІ Розділу 1 п. 11 Наказу Міністра оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року до обов`язків членів військово-лікарської комісії входить проведення медичного огляду, який включає в себе вивчення та оцінка стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, вирішення інших питань передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до облікової картки ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянин ОСОБА_10 06 лютого 2002 року поставлений на військовий облік.

В жовтні 2015 року відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", Наказу Міністра оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року та на виконання вимог мобілізаційної директиви Начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 29 грудня 2014 року № 01462, мобілізаційної директиви командувача оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_6 " від 29 грудня 2014 року № 031-М, доручення голови обласної державної адміністрації від 30 грудня 2014 року з метою якісного комплектування Збройних Сил України військовозобов`язаними запасом за станом здоров"я під час призову до Збройних Сил України, військовозобов`язаний ОСОБА_10 отримав повістку на 07 жовтня 2015 року на проходження військово-лікарської комісії, за адресою: АДРЕСА_2 , щодо визначення його ступеня придатності до військової служби у позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22 жовтня 2015 року у ОСОБА_4 , як члена позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час проходження військово-лікарської комісії виник умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_10 .

Зокрема, перебуваючи в приміщенні комунального центру "Луцького центру первинної медико-санітарної допомоги № 3", за адресою: м. Луцьк, вул.Стефаника,3а, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 неправдиві відомості, про те, що вирішення питання про визнання ОСОБА_10 тимчасово не придатним до військової служби за станом здоров`я, терміном на 2 місяці, можливе лише за умови надання неправомірної вигоди йому в сумі 100 доларів США, оскільки ОСОБА_4 являвся членом вищевказаної військово-лікарської комісії і може повпливати на прийняття необхідного рішення членами вищевказаної комісії, при цьому реального наміру щодо впливу на членів комісії не мав та усвідомлював, що гроші будуть ним протиправно обернені у свою користь.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , повідомив останньому завідомо неправдиві відомості щодо можливого вирішення питання про визнання ОСОБА_10 тимчасово не придатним до військової служби за станом здоров`я, шляхом надання йому неправомірної вигоди, чим ввів останнього в оману.

Вподальшому, ОСОБА_4 , отримавши обіцянку ОСОБА_10 про надання йому грошових коштів в сумі 100 доларів США, як лікар - отоларинголог та член позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , знав про дійсну наявність в ОСОБА_10 травми носа та вписав в карті № 107/3/1899 обстеження та медичного огляду останнього діагноз, щодо наявності в нього травми носа, оскільки згідно ст. 75 п.в Додатку 1 "Положення про військову-лікарську експертизу в Збройних Силах України", наявність отриманої травми носа у військовозобов`язаного являється підставою для визнання його непридатності до військової служби у мирний час та обмеженої придатності до військової служби у воєнний час.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою до себе, як до члена військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з корисливим мотивом, умисно, під час чергової зустрічі, 05 листопада 2015 року о 10 год. 50 хв. в м. Луцьку, в своєму службовому кабінеті, що знаходиться на першому поверсі комунального центру "Луцького центру первинної медико-санітарної допомоги № 3, за адресою: м. Луцьк, вул. Стефаника, 3а, отримав від ОСОБА_10 , який не будучи обізнаним про злочинні наміри останнього, спрямовані на заволодіння його майном шляхом обману, будучи стійко переконаним про реальну можливість впливу ОСОБА_4 на прийняття рішення про визнання його непридатним до військової служби грошові кошти в сумі 100 доларів США, що згідно курсу Національного банку України еквівалентно 2314 грн.

В свою чергу, ОСОБА_4 , не маючи наміру впливати на прийняття рішення членами військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання ОСОБА_10 непридатним до військової служби та усвідомлюючи, що такі кошти будуть ним обернені у свою користь, у такий спосіб умисно незаконно заволодів ними.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_4 , в судовому засіданні, після зміни прокурором обвинувачення із ч. 1 ст. 368 КК України, кваліфіковано, як вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, які виразились у заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Крім того, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 05 листопада 2015 року о 10 год. 50 хв. в м. Луцьку, продовжуючи свої злочинні дії, стійко направленні на підбурення ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди, перебуваючи на вулиці біля центрального входу до комунального центру "Луцький центр первинної медико санітарної допомоги № 3", за адресою: м. Луцьк, вул. Стефаника, 3а, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи злочинність своїх дій та їх правові наслідки, схиляв ОСОБА_10 до передачі йому грошових коштів в сумі 500 доларів США для подальшого їх надання в якості неправомірної вигоди голові позаштатної військо-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 , за вирішення питання, щодо його остаточного визнання непридатним до військової служби.

Вподальшому, ОСОБА_10 , з метою переконатися щодо озвученої йому суми неправомірної вигоди, перепитав у ОСОБА_4 , чи дійсно він правильно зрозумів, що сума неправомірної вигоди, яку необхідно буде надати, складатиме 500 доларів США, на що отримав від останнього ствердну відповідь.

Досудовим розслідуванням та в судовому засіданні прокурором зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано, як вчинення підбурювання шляхом умовлянь до давання неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, норм КПК України, основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового розгляду з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену Конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі I Конвенції та розділу VIII Конституції України.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року "Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя" визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Суд вважає, що обставини, викладені стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннях (кримінальному проступку та злочині), передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, не підтверджуються доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими під час судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (кримінальному проступку та злочині), передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, не визнав та показав, що будь - якого факту отримання ним грошових коштів від ОСОБА_10 та факту підбурювання шляхом умовлянь голови та членів медичної комісії до давання неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища не було. При цьому, просив виправдати його по усіх обвинуваченнях, вказуючи також на незаконність здобуття доказів органами досудового розслідування, а відповідно їх недопустимість, у тому числі, внаслідок провокаційних дій ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_10 (попередньо допитаний як свідок, до зміни прокурором обвинувачення) суду показав, що під час проходження військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , він познайомився з лікарем ОСОБА_4 , який оглядав його та повідомив про викривлення його носа. Зазначив, що у нього з обвинуваченим ОСОБА_4 була розмова про те, що він може посприяти і вирішити питання відстрочки від військової служби. Вподальшому він пригадує, що його направили до лікаря гастроентеролога і в карточці написали діагноз гастрит і геморой. Зазначив, що його ще направляли на додаткове обстеження в другу міську лікарню. Показав, що розмову з ОСОБА_4 він записав на диктофон і вже після цього звернувся в СБУ де написав заяву і проходив військову комісію. Вказав, що лікар ОСОБА_14 подивився на результати його медичного огляду і сказав, що може посприяти тому, що він буде мати відстрочку від військової служби але за ціну 100 доларів. Після даної розмови, він взяв 100 доларів і звернувся в СБУ, де пізніше ці гроші сфотографували і лише після цього він прийшов до ОСОБА_14 в кабінет, де той ще запитав 100, на що він відповів, що 100 і ОСОБА_14 , взяв у нього грошові кошти в сумі 100 доларів і поклав собі в кишеню. Після цього ОСОБА_14 сказав, що може поміркувати так, щоб його взагалі в військоматі забули та більше не турбували. Після сказаного, вони з ОСОБА_4 пішли до голови позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 , де він залишився в коридорі, а ОСОБА_4 зайшов до нього в кабінет. Однак, вже через декілька хвилин ОСОБА_4 вийшов до нього і вони разом пішли на вулицю, де ОСОБА_14 сказав йому, що може зробити так, щоб його в військоматі не турбували і при цьому показав йому п`ять таких самих, він запитав 500 доларів, на що той відповів, що так. Однак, він відповів ОСОБА_4 , що в нього на даний час немає таких коштів і йому потрібно подумати та підзаробити гроші. Вказав, що зимою наступного року, він знову підходив до ОСОБА_4 , однак той сказав, що лікар хірург написав діагноз, якого буде достатньо, щоб його не взяли на військову службу і на тому його розмова з лікарем ОСОБА_4 , закінчилася. Вважає, що ОСОБА_4 його ошукав, незаконно заволодівши належними йому 100 доларами США.
В суді свідок ОСОБА_13 показав, що про обставини даного кримінального провадження йому нічого не відомо. В 2015 2016 роках він працював головою позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 . До складу якої входять такі лікарі як: він як голова комісії, лікар терапевт, хірург, невропатолог, психіатр, стоматолог, дерматолог, окуліст і невролог. Показав, що комісія проводила огляди в поліклініці № 3 та у військовому комісаріаті. Зазвичай дана комісія працює по середах, однак за потреби, могла працювати і в інші дні. Військовозобов`язаних викликали по повістках та по телефонному дзвінку. Зауважив, що в кожного лікаря є свій кабінет. В картці проходження медичного огляду, кожен військовозобов`язаний там ставив свій підпис. ОСОБА_10 в даній справі був тимчасово непридатним до військової служби за станом здоров`я, терміном на два місяці. Йому відомо про те, що у ОСОБА_10 на той час було гостре захворювання тобто гастрит і в шлунку були мікроязвочки. Зазначив, що на той час, він не проводив медичний огляд у ОСОБА_10 , однак, підписи на документах, він як голова комісія, ставив. Показав, що в 2015 2016 роках лікар ОСОБА_14 входив до складу позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , як лікар - отоларинголог. Зауважив, що лікар ОСОБА_14 обстежував ОСОБА_10 та поставив діагноз викривлення носової перетинки. Ствердив, що ОСОБА_4 до нього не звертався з проханням, щоб він посприяв тому, щоб ОСОБА_10 визнали тимчасово непридатним до військової служби. Оскільки ОСОБА_10 і так був визнаний тимчасово непридатним до військової служби за станом здоров`я, терміном на два місяці. Ствердно вказав, що 05 листопада 2015 року, в його службовому кабінеті ОСОБА_14 йому жодних грошових коштів не передавав та ніякого боргу йому не повертав. ОСОБА_4 взагалі не звертався до нього по питання ОСОБА_10 . Вказав, що в акті обстеження ОСОБА_10 лікар ОСОБА_14 написав викривлення носової перетинки, але в записі що придатний чи непридатний до військової служби, нічого не вказав, однак, це не впливає на проходження військової служби.

Допитана як свідок ОСОБА_15 також суду показала, що про обставини даного кримінального провадження їй нічого не відомо. Вказала, що на досудовому розслідуванні її викликав слідчий та запитував, чи її відомо про те, що лікар ОСОБА_14 брав гроші, однак прізвища чоловіка, якого вказував слідчий, вона не пригадує. Повідомила, що в 2015 2016 роках працювала лікарем дерматологом позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначила, що у 2015 2016 роках дійсно проводила обстеження у ОСОБА_10 та писала двічі, що він придатний до військової служби. Показала, що не пригадує, чи лікар ОСОБА_14 в 2015 2016 роках входив до складу позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що про обставини даного кримінального провадження повідомити нічого не може, оскільки її нічого не відомо. Вказала, що в 2015 2016 роках входила до позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначила, що лікар ОСОБА_14 , теж на той час, входив до позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дійсно вона давала заключення по ОСОБА_10 , як тимчасово непридатний до військової служби за станом здоров`я, терміном на два місяці на підставі акту обстеження.

Допитаний свідок ОСОБА_17 показав суду, що в 2015 2016 роках входив до позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , як лікар хірург. Лікар ОСОБА_14 , теж на той час входив до цієї комісії. Із ОСОБА_10 особисто знайомий не був. Вказав, що в ОСОБА_10 проводив обстеження, де писав йому діагноз хронічний гастрит. Зазначив, що ОСОБА_10 був направлений на обстеження вдруге, де 04 березня 2016 року йому знову був поставлений діагноз хронічний гастрит II степеня і він був визнаний обмежено придатним до військової служби. Ствердив, що про обставини неправомірної вигоди ОСОБА_14 , йому нічого не відомо.

В суді свідок ОСОБА_18 показав, що на досудовому розслідуванні його допитував слідчий, чи звертався до нього ОСОБА_14 з проханням допомогти комусь, він відповідав, що ОСОБА_14 до нього з такими проханнями ніколи не звертався. Вказав, що в 2015 2016 роках входив до позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , як лікар психіатр. Однак, хто на той час, був головою даної комісії, він пригадати не може. Зазначив, що з ОСОБА_10 , він особисто не знайомий. Показав, що 07 жовтня 2015 році, він проводив обстеження у ОСОБА_10 , де написав, що він являється придатним до військової служби.

Допитана в суді свідок ОСОБА_19 показала, що чула про кримінальну справу, що ніби була якась неправомірна вигода, однак про обставини даного кримінального провадження, вказати нічого не може, оскільки нічого не бачила, і про обставини неправомірної вигоди, їй нічого не відомо. Вказала, що до березня 2015 року вона входила до позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , як секретар. В обов`язки її як секретаря входило записувати дані. Коли головний лікар комісії давав її всі медичні огляди, вона тоді в свою чергу переписувала стан придатності військовозобов`язаних. Зазначала, що вона лишень переписувала висновки в книгу протоколів. Ствердно вказала, що прізвище ОСОБА_10 їй нічого не говорить.

Свідок ОСОБА_20 в суді показала, що про обставини даного кримінального провадження їй нічого не відомо. Вказала, що в обов`язки секретаря позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 входило сидіти біля голови комісії та писати протоколи. Вона переписувала дані з картки, які давав її лікар. Зазначила, що статтю і діагноз вона переписувала з того, що написав голова комісії. Вона не пригадує, чи лікар ОСОБА_14 входив до складу позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 . Показала, про те, що ОСОБА_10 визнаний тимчасово непридатним до військової служби за станом здоров`я, терміном на два місяці, писав голова комісії, їй про це нічого не відомо. Також, зауважила, що їй невідомо про записи, які здійснює голова комісії. Вказала, що голова комісії вносить записи в картки на підставі заключення лікарів.

Такі ж показання надали в суді свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які заперечували будь які розмови із ОСОБА_4 та членами комісії щодо відтермінування призову чи комісування ОСОБА_10 .

Суд оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 та свідків, приходить до наступних висновків, що вони узгоджуються між собою і матеріалами судового провадження, при цьому, показання ж основного свідка, надалі потерпілого обвинувачення ОСОБА_10 ґрунтуються тільки на припущеннях та очевидних протиріччях, а тому суд відноситься до них критично.

В судовому засіданні стороною обвинувачення прокурором, на обґрунтування доведеності обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень (кримінального проступку та злочину), передбачених ч. 1 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України подано наступні письмові та інші докази.

Зокрема, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від 02 листопада 2015 року, з якого вбачається, що для внесення відомостей до нього стали матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України (т. 1 а.п. 119-120).

Супровідний лист УСБУ у Волинській області від 30 жовтня 2015 року про направлення документальних матеріалів у відповідності до ст.ст. 214, 216 КПК України до СУ УМВС України у Волинській області щодо вчинення службовою особою злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України із додатками, яка зареєстрована в ЖЄО УМВС України у Волинській області 02 листопада 2015 року під № 480 (т. 1 а.п. 121).

Письмова заява ОСОБА_10 від 30 жовтня 2015 року, яка адресована ним начальнику УСБУ у Волинській області ОСОБА_25 про вчинення 22 жовтня 2015 року кримінального правопорушення ОСОБА_4 із додатком картки пам`яті об`ємом 2 Гб із записом розмови останніх, яка зареєстрована в зазначеній установі 30 жовтня 2015 року (т. 1 а.п. 122).

Рапорт оперуповноваженого 1 сектору ВБКОЗ УСБУ у Волинській області ОСОБА_26 від 30 жовтня 2015 року, з якого вбачається, що під час проходження ВЛК ОСОБА_4 22 жовтня 2015 року поставив вимогу ОСОБА_10 , що за грошову винагороду в розмірі 100 доларів США визнає останнього непридатним до військової служби (т. 1 а.п. 123).

Протокол прийняття заяви начальником відділу СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_27 про вчинене кримінальне правопорушення від 02 листопада 2015 року, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_10 зазначив, що 22 жовтня 2015 року член позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , лікар отоларинголог Луцького центру первинної медико санітарної допомоги № 3 ОСОБА_4 заявив йому вимогу про надання йому коштів в сумі 100 доларів США, в якості неправомірної вигоди, за визнання непридатним до військової служби (т. 1 а.п. 124).

Доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку ст. 40 КПК України) від 02 листопада 2015 року, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від 02 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з якого вбачається, що начальником відділу СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_27 працівникам підрозділу УСБУ у Волинській області доручено провести огляд та вручити грошові кошти гр. ОСОБА_10 , які будуть використовуватися під час документування факту вимагання ОСОБА_4 та отримання ним неправомірної вигоди, із складенням відповідних документів (т. 1 а.п. 125).

Протокол огляду та вручення грошових коштів від 05 листопада 2015 року з фототаблицями до нього, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_10 дав згоду приймати участь в заходах по одержанню фактичних даних про можливе вчинення злочину ОСОБА_4 05 листопада 2015 року. В присутності ОСОБА_10 співробітником ВБКОЗ УСБУ у Волинській області ОСОБА_28 до огляду надані грошові кошти в сумі 100 (сто) доларів США, які належать особисто ОСОБА_10 , зокрема: купюра номіналом 100 (сто) доларів США серів НВ № 68592931Е, із якої знято ксерокопію на 1 (одному) аркуші та кошти після їх огляду передані ОСОБА_10 (т. 1 а.п. 126-127).

Протокол вручення технічних засобів від 05 листопада 2015 року, складений співробітником ВБКОЗ УСБУ у Волинській області ОСОБА_28 , з якого вбачається, що негласні слідчі дії, а саме аудіо - , відео контроль особи проводиться на підставі ухвали слідчого судді судді Апеляційного суду Волинської області № 1662т від 03 листопада 2015 року та доручення слідчого СУ УМВС України у Волинській області про проведення негласних слідчих дій в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 02 листопада 2015 року, в ході якого вручено гр. ОСОБА_10 аудіо -, відео-записуючі пристрої для фіксації факту і змісту розмови, що повинна відбутися 05 листопада 2015 року у приміщенні КЗ Луцького центру первинної медико санітарної допомоги № 3 між вищевказаною особою та членом ВЛК Луцького ОМВК ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 128).

Постанова начальника відділу СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_27 про витребування документів від 10 березня 2016 року з позаштатної постійної діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, картки обстеження та медичного огляду та інших документів військовозобов`язаного гр. ОСОБА_10 , яке доручено провести працівникам УСБУ у Волинській області (т. 1 а.п. 129).

Акт прийому передачі документів, які витребовуються від 14 березня 2016 року, про вилучення 16 документів, оформлений співробітником ВБКОЗ УСБУ у Волинській області ОСОБА_28 : картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_10 пр.11/5/207-12/1/207 від 09 березня 2016 року, з якої вбачається, що на підставі статті 56 графи II Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог гр. ОСОБА_10 визнаний тимчасово непридатним до військової служби на два місяці; картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_10 107/3/1899 від 05 листопада 2015 року, з якої вбачається, що на підставі статті 56 графи II Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог гр. ОСОБА_10 визнаний тимчасово непридатним до військової служби на два місяці; довідки військово лікарської комісії, з яких вбачається, що у гр. ОСОБА_10 05 листопада 2015 року та 09 березня 2016 року проведено медичний огляд ВЛК, згідно якого на підставі статті 56 графи II Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог гр. ОСОБА_10 визнаний тимчасово непридатним до військової служби на два місяці; акт дослідження стану здоров`я ОСОБА_10 №142 від 02 березня 2016 року по 04 березня 2016 року, згідно якого у гр. ОСОБА_10 виявлено хронічний гастрит II ступеня. Викривлення носової переділки; акт дослідження стану здоров`я ОСОБА_10 № 0012 від 08 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2015 року, згідно якого у гр. ОСОБА_10 виявлено хронічний гастрит II ступеня; акт дослідження стану здоров`я ОСОБА_10 № 142 від 02 березня 2016 року по 02 березня 2016 року, згідно якого у гр. ОСОБА_10 виявлено бородавчий пігментний невус; висновок лікаря дерматовролога від 04 березня 2016 року, згідно якого вбачається, що гр. ОСОБА_10 придатний до військової служби; висновок лікаря терапевта від 04 березня 2016 року, згідно якого вбачається, що гр. ОСОБА_10 на підставі статті 56 графи II Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог визнаний тимчасово непридатним до військової служби на два місяці; висновок лікаря терапевта від 05 листопада 2015 року, згідно якого вбачається, що гр. ОСОБА_10 на підставі статті 56 графи II Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог визнаний тимчасово непридатним до військової служби на два місяці; висновок лікаря хірурга від 04 березня 2016 року, згідно якого вбачається, що гр. ОСОБА_10 визнаний обмежено придатним до військової служби; облікова картка рядового ОСОБА_10 , з якої слідує, що він прийнятий на військовий облік 06 лютого 2002 року та визнаний непридатним; книга протоколів засідань військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 4), згідно якої вбачається, що гр. ОСОБА_10 на підставі статті 56 графи II Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог визнаний тимчасово непридатним до військової служби на два місяці; Книга протоколів засідань військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 1), згідно якої вбачається, що гр. ОСОБА_10 на підставі статті 56 графи II Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог визнаний тимчасово непридатним до військової служби на два місяці; розпорядження Луцького міського голови про позаштатну військово лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2016 рік від 14 січня 2016 року № 13, з якого вбачається, що затверджено основний та резервний склад позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 до якого також входив ОСОБА_4 , як лікар отоларинголог комунального закладу " ІНФОРМАЦІЯ_4 "; наказ Начальника управління охорони здоров`я про позаштатну військово лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2016 рік від 16 січня 2016 року № 1/17-3, з якого вбачається, що затверджено основний та резервний склад позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 до якого також входив ОСОБА_4 , як лікар отоларинголог комунального закладу " ІНФОРМАЦІЯ_4 "; наказ головного лікаря комунального закладу " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 22 січня 2016 року № 81/од, з якого вбачається, що виділено для роботи з медичного огляду громадян, які призиваються на військову службу по мобілізації, за контрактом та службу у військовому резерві, медичний персонал до складу позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , серед них також лікар ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 130-160).

Постанова начальника відділу СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_27 про витребування документів від 10 березня 2016 року з ІНФОРМАЦІЯ_5 , особову справу, картки обстеження та медичного огляду та інших документів військовозобов`язаного гр. ОСОБА_10 , яке доручено провести працівникам УСБУ у Волинській області (т. 1 а.п. 161).

Акт прийому передачі документів, які витребовуються від 11 березня 2016 року, про вилучення 5 документів, оформлений співробітником ВБКОЗ УСБУ у Волинській області ОСОБА_28 : розпорядження першого заступника Луцького міського голови ОСОБА_29 від 12 січня 2015 року про позаштатну військово лікарську комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ; наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 про створення позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09 січня 2015 року № 4, з якого вбачається, що створити міську позаштатну військово лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_8 у складі зокрема і лікаря отоларинголога КЗ " ІНФОРМАЦІЯ_9 " - ОСОБА_4 ; наказ головного лікаря комунального закладу " ІНФОРМАЦІЯ_4 " про позаштатну військово лікарську комісію від 20 січня 2015 року № 99-од, з якого вбачається, що відряджено на позаштатну військово лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 лікарів закладу з 13 січня 2015 року по 13 квітня 2015 року (т. 1 а.п. 162-166).

Відповідь головного лікаря КЗ "Луцький центр первинної медико санітарної допомоги № 3", на запит слідчого, про те, що згідно розпорядження Луцького міського голови № 488 від 22 грудня 2014 року "Про позаштатну військово лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2015 рік" Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради вказано на виділення в склад комісії лікаря отоларинголога ОСОБА_4 , наказом УОЗ ЛМР № 19/17-3 від 04 березня 2015 року головному лікарю КЗ "Луцький центр ПМСД № 3" вказано на виділення для роботи в складі військово лікарської комісії лікаря отоларинголога ОСОБА_4 , наказом головного лікаря КЗ "Луцький центр первинної медико санітарної допомоги № 3" № 117 од від 10 березня 2015 року заступнику головного лікаря наказано забезпечити роботу лікаря отоларинголога ОСОБА_4 в складі позаштатної ВЛК Луцького об`єднаного міського військового комісаріату на 2015 рік (т. 1 а.п. 182-196).
Відповідь головного лікаря КЗ "Луцький центр первинної медико санітарної допомоги № 3", на запит слідчого, про те, що працівникам позаштатної військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 доводилися норми Закону України "Про засади запобіганню і протидії корупції" та "Про запобігання корупції". Працівниками військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 практика отримання, залучення благодійних внесків, спонсорської допомоги від осіб, які проходять медичні обстеження під час призову на військову службу по мобілізації не використовується (т. 1 а.п. 197-198).
Постанова про визнання речей та документів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 22 березня 2016 року, а саме, карти пам`яті об`ємом 2 Гб, диктофона марки "Олімпус" та амбулаторної картки гр. ОСОБА_10 із заявами про долучення таких до справи від ОСОБА_10 та отримання ним диктофона і амбулаторної картки на відповідальне зберігання (т. 1 а.п. 167-168, 170-173).
Протокол огляду від 05 травня 2015 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється амбулаторна картка хворого гр. ОСОБА_10 , яка детально оглянута та проаналізована в ході проведення комісійної судової медичної експертизи експертами Волинського обласного бюро судово медичних експертиз про що зазначено у висновку експерта № 21 від 27 квітня 2016 року (т. 1 а.п. 169).

Висновок експерта № 21 від 27 квітня 2016 року, з якого вбачається, що відповідно до консультативного висновку лікаря гастроентеролога Волинської обласної клінічної лікарні від 21 квітня 2016 року на основі проведеного обстеження (фіброгастродуоденоскопія від 21 квітня 2016 року) гр. ОСОБА_10 встановлено діагноз: Хронічний рефлекс гастрит диспептично больова форма стадія загострення (н.р.) негативний. З консультативного висновку лікаря проктолога Волинської обласної клінічної лікарні від 21 квітня 2016 року виданого на прізвище ОСОБА_10 , на основі проведеного обстеження у підекспертного патології прямої кишки не виявлено. Згідно із заключенням завідувача ЛОР відділенням Волинської обласної клінічної лікарні від 21 квітня 2016 року проведеним обстеженням у гр. ОСОБА_10 виявлено: викривлення носової перетинки з незначним забрудненням носового дихання. Рекомендовано в плановому порядку і при бажанні хворого хірургічне лікування в ЛОР відділенні Волинської обласної клінічної лікарні. Приймаючи до уваги консультаційні висновки спеціалістів Волинської обласної клінічної лікарні, комісія виводить наступне: на момент проведення комісійної судово медичної експертизи у гр. ОСОБА_10 , 1977 р.н., наявні такі захворювання Хронічний рефлекс гастрит, диспептично больова форма, стадія загострення (Н.р. (хелікобактер пілорі) негативний. Викривлення носової перетинки з незначним затрудненням носового дихання. В зв`язку із встановленим діагнозом Хронічний рефлекс гастрит, диспептично больова форма, стадія загострення, лікарем гастроентерологом призначено амбулаторне лікування. Встановлений ЛОР лікарем діагноз Викривлення носової перетинки з незначним затрудненням носового дихання потребує проведення хірургічного лікування в плановому порядку в отоларингологічному відділенні ВОКЛ, за умови наявності бажання хворого (т. 1 а.п. 174-178).

Протокол за результатами проведення ОТЗ НД від 09 листопада 2015 року з фототаблицею, з якого вбачається, що за результатами проведення 05 листопада 2015 року, оперативно технічних заходів негласного документування відділом ОД УСБУ у Волинській області, керуючись дорученням слідчого № 12/7-809 т від 04 листопада 2015 року, в рамках кримінального провадження № 0000412, на підставі ухвали слідчого судді судді Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_30 № 1662 т від 03 листопада 2015 року. В результаті прослуховування за допомогою комп`ютера марки AMD "Sempror" (tm) 145 аудіо файлів, які знаходяться на диску DVD-R, встановлені розмови. З розмови від 05 листопада 2015 року між Г.І.О. та Я.С.М. при зустрічі слідує, Г.І.О. запитує ОСОБА_31 : Сто як, є? На що ОСОБА_31 відповідає: Так, як Ви просили (гр. ОСОБА_10 передає гр. ОСОБА_4 сто доларів США). Також Г.І.О. говорить Я.С.М.: Пашлі зараз. (Розмовляє нерозбірливо). Зараз підійдемо до Чорного (Голова ВЛК- ОСОБА_13 ). Також, при розмові Г.І.О. показав ОСОБА_31 на правій руці п`ять пальців той в свою чергу перепитав 500?. Також, Г.І.О. відповів ОСОБА_31 : Ну я не знаю чи він візьме. То мені дасте я йому занесу. Тай все. Також, при розмові ОСОБА_31 запитує в Г.І.О.: Ну кажіть як є. Стоїть не стоїть? Ну воно стоїть мені кажеться. На що той відповідає: Стоїть. Якщо маєте гроші. Якщо маєте гроші, то стоїть. З фототаблиці слідує, що ОСОБА_4 простягує руку до ОСОБА_10 для отримання грошових коштів в сумі 100 доларів США. ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 100 доларів США. (т. 1 а.п. 244-248).

Ухвала слідчого судді судді Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_30 № 1662 т від 03 листопада 2015 року в кримінальному провадженні за №0000412 від 02 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі клопотання слідчого від 02 листопада 2015 року, про надання дозволу слідчому СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_32 на проведення НСРД щодо ОСОБА_4 строком на 60 днів з 03 листопада 2015 року по 01 січня 2016 року (т. 1 а.п. 210-213).

Протокол за результатами проведення НСРД від 12 лютого 2016 року, з якого вбачається, що відділом ОТЗ УСБУ у Волинській області в період з 14 січня 2016 року по 12 лютого 2016 року здійснено НСРД по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за № НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000412 від 02 листопада 2015 року, на підставі ухвали слідчого судді судді Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_30 № 21т від 14 січня 2016 року. В результаті прослуховування за допомогою комп`ютера марки AMD "Sempror" (tm) 145 аудіо файлів, які знаходяться на дисках DVD-R, реєстр №№ 3/78 та 3/79 від 01 лютого 2016 року відібрано 5 (п`ять) аудіо файлів та записано на диск DVD-R, реєстр. № 3/124 від 12 лютого 2016 року. З розмови від 02 лютого 2016 року по телефону ОСОБА_10 ( НОМЕР_3 ) (Я.С.М.) з ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) (Г.І.О.), слідує, Г.І.О. відповідає Я.С.М., а, ну то да, та я за шо Вам й кажу, що не спішіть. Коли Вас покличуть, я ж Вам казав, що коли Вас покличуть, Ви кажете, що Ви були неодноразово обстежувалися в гастроентеролога робили фіброгастродеоденоскопію. Також, ОСОБА_33 говорить ОСОБА_31 : ну не переживайте. А це, зробили не зробили, а під час роботи елементарно можете зробити. Ви взяли скарги, пред`явили скарги терапевту, що проходили,терапевт Вас сам направить розумієте? Ну я підійду направлю, то то, ну я знаю про що я кажу. Не переживайте, так все таке, тут ше роботи а роботи. Тут ше зараз приходити на комісію там ше маже ше може і до Вас воно і не дойде воше. А як дойде, то… Також, з розмови від 03 лютого 2016 року по телефону ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) (Г.І.О.) з ОСОБА_10 ( НОМЕР_3 ) (Я.С.М.) слідує, Г.І.О. говорить Я.С.М.: Значить говорив я з шефом, значить він каже так хай чоловік пока не робить "бурю в стакані", бо це направлення без листка формату А4 це шо запрошує на медогляди це шо ну, ще його називають під час мобілізації давали, воно не дійсне. Значить Ви собі робите в простий спосіб йдете до сімейного лікаря і кажете, що маєте таку проблему дайте направлення на фіброгастродеоденоскопію і всьо. І більше нічого не треба. Він Вам дає направлення, робите, підтверджуєте те, що у Вас є і всьо. Виклик буде не буде, значить так і буде і всьо. З розмови від 12 лютого 2016 року по телефону ОСОБА_10 ( НОМЕР_3 ) (Я.С.М.) з ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) (Г.І.О.), слідує, що ОСОБА_31 говорить Г.І.О.: слухайте, ОСОБА_34 , я все зробив як ви казали, там получив ті випискі ті підтвердження, там обстеження проходив там. Вот то підвезти їх, чи як? Ви там собі переговорите там з ОСОБА_35 чи з кім там? з шефом. Також, Г.І.О. відповідає Я.С.М.: А, ну ну, добре, добре. То цей, хай вони в Вас лежать, хай вони в Вас лежать будуть, і коли ОСОБА_36 … якщо прийде, то це ше не факт, це процентів 20-30 прийде запрошення, Ви з тим запрошенням підходите зразу в 55 кабінет, і все. Можна в принципі підійти зараз, ну але він скаже є виписка, ну й слава богу, прийде запрошення тоді піднесете, і все, і запишуть так само, продовжим те питання як ми Вам продовжували, і все. Крім того, також, ОСОБА_33 говорить ОСОБА_31 : можете підійти в понеділок я буду зранку, цей чоловік тоже буде шеф зранку, бо ми будем на нараді в головного, підійдете на годинку таку 9:15, зайдем до нього йому занесем покажем, та й все (т. 1 а.п. 234-239).

Протокол за результатами проведення ОТЗ НД від 12 лютого 2016 року, з якого вбачається, що за результатами проведення 22 січня 2016 року, оперативно технічних заходів негласного документування відділом ОД УСБУ у Волинській області, керуючись дорученням прокурора відділу прокуратури Волинської області №20-28т від 14 січня 2016 року, в рамках кримінального провадження №0000412, на підставі ухвали слідчого судді судді Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_30 № 21т від 14 січня 2016 року. В результаті прослуховування за допомогою комп`ютера марки AMD "Sempror" (tm) 145 аудіо файлів, які знаходяться на дисках DVD-R, встановлені розмови. З розмови від 22 січня 2016 року між Г.І.О. та Я.С.М. при зустрічі ОСОБА_4 (Г.І.О.) у його службовому кабінеті № 5 з ОСОБА_10 ( ОСОБА_31 ), слідує, Г.І.О. говорить Я.С.М.: О ну вот вже як раз можна обновити, два місяці проходить лікування без позитиву, треба дальше лікуватися тут даже жовтень, то вже давно пора. Вже давно пора, біжіть но на наступний день оцей діагноз хай Вам напишуть. Я.С.М. в свою чергу відповідає Г.І.О.: Ну я вже думав, я вже думав так як ми говорили вже тих 500 (05 листопада 2015 року в ході приватної зустрічі Г.І.О. поставив вимогу ОСОБА_31 надати 500 доларів США для тобто, щоб останнього визнали не придатним до військової служби) на що Г.І.О. відповів ОСОБА_31 : Нє, то то буде простіше. Також, Г.І.О. відповідає Я.С.М.: Не спішіть зараз вже не сплять, то трохи можна було раньше. Зараз вже не сплять. Зараз все, якщо палять, то тільки під документи подивляться, які подивляться і всьо є бумага і всьо. Так шо тут трохи вже помінялась ситуація. Я був з воєнними там всі дивляться по всіх трубах потому шо якщо наберуть людей контрактників значить тут взагалі забудуть, якщо не наберуть, то будуть ініціювати. Зараз шо вони навіть роблять вони ідуть люди на роботу так?. Крім того, Г.І.О. відповів Я.С.М.: Да, да, да, да. І то воно, шоб було знаєте "комар носа не підточив", прийшли тоді поставили і все. Бо я кажу бо воно все рівно потім почнуть скажуть, а де бумага? Бумага є, добре давайте ще раз (т. 1 а.п. 240 - 243).

Ухвала слідчого судді судді Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_30 № 21т від 14 січня 2016 року в кримінальному провадженні за №0000412 від 02 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі клопотання прокурора від 13 січня 2016 року, про надання дозволу прокурору відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_37 на проведення НСРД щодо ОСОБА_4 з 14 січня 2016 року по 12 лютого 2016 року (т. 1 а.п. 207-209, 228-229).

Постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 04 листопада 2015 року, винесена прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_37 , з метою документування неправомірних дій ОСОБА_4 у формі спеціального слідчого експерименту, в порядку ст. 271 КПК України, із вилученням грошових коштів, які отримуються як неправомірна вигода, упродовж листопада-грудня 2015 року із застосуванням спеціальних хімічних речовин, спеціальних засобів аудіо-, відеофіксації, фотографування (т. 1 а.п. 226-227).

Згідно курсу Національного банку України 100 доларів США, станом на 05 листопада 2015 року еквівалентно 2314 грн. (т. 2 а.п. 10).

Протокол огляду від 22 березня 2016 року із оформленими до нього фототаблицями, згідно до якого слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_32 оглянула диктофон "Олімпус", який надав ОСОБА_10 та оглянуто інформацію, що міститься на флеш носії об`ємом 2 Гб, де зафіксована розмова, яка відбулась 22 жовтня 2015 року між ОСОБА_10 та членом позаштатної постійної діючої військово-лікарської комісії ЛОМВК ОСОБА_4 (т. 2 а.п. 45-47).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 89 КПК України сторони кримінального провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Сторона захисту та обвинувачений клопотали про визнання недопустимим вказаних доказів, поданих прокурором, в ході судового розгляду з наступних підстав.
Зокрема, сторона захисту у даному кримінальному провадженні справи стверджувала, що надані стороною обвинувачення для суду докази у переважній більшості є недопустимими з урахуванням фактичних обставин справи, або ж неналежними та отримані не уповноваженими особами, а тому такі докази не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, що знайшло своє належне підтвердження в судовому засіданні, з чим також в повній мірі погоджується суд.
Так, дійсно допущенні істотні порушення прав і основоположних свобод громадян, що мають наслідком недопустимість доказів притаманні для всіх доказів у даному кримінальному провадженні.
Обвинувачення не надало до суду жодного безсумнівного доказу неправомірних дій ОСОБА_4 і ґрунтується на домислах та припущеннях, особистому моделюванню працівниками правоохоронних органів ймовірної протиправної поведінки обвинуваченого, виходячи із досвіду розслідування та здійснення "оперативного супроводу" в ході власної правоохоронної діяльності.

Досліджені протоколи за результатами НСРД та додані матеріали аудіо- та відео- фіксацій свідчать про відсутність наміру обвинуваченого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом шахрайства, схиляння до передачі останнім грошових коштів в якості неправомірної вигоди та отримання ним таких.

30 жовтня 2015 року гр. ОСОБА_10 звернувся до УСБУ у Волинській області із заявою про намір одного з лікарів військово-лікарської комісії вимагати у нього кошти в якості неправомірної вигоди, при цьому до Єдиного реєстру досудових розслідувань ці відомості внесені тільки 02 листопада 2015 року, тобто через понад 24 години, як це передбачено ст. 214 КПК України.

Вподальшому, лише в серпні 2016 року за ініціативи начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_38 , згідно його рапорту, внесено до Єдиного реєстру досудових розлідувань відомості про вчинення ОСОБА_4 злочину щодо схиляння ОСОБА_10 до передачі неправомірної вигоди іншій особі, що суперечить формулюванню попереднього обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України, де зазначено, що останній не мав жодного впливу на голову чи членів самої комісії.

При цьому, доказом вчинення даного кримінального правопорушення є матеріали аудіо- відео- фіксації в межах НСРД, які отримано 05 листопада 2015 року, тобто через понад 24 години, як це передбачено ст. 214 КПК України.

Досудове розслідування розпочато з порушенням процедури, оскільки в заяві про злочин не зазначено конкретних обставин, які б свідчили про ознаки злочину, а лише є загальне повідомлення від імені не уповноваженої особи в інтересах третьої особи.

Для контрольованої передачі предмета на той час неправомірної вигоди, а вподальшому шахрайства, нібито використовувалися особисті кошти потерпілого, який особисто звернувся до обвинуваченого за власною ініціативою 22 жовтня 2015 року.

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_10 вказав, зокрема, що грошові кошти для передачі обвинуваченому він надав сам, однак суду не надано заяви про передачу грошей співробітникам територіального органу СБУ для використання їх в будь-яких слідчих діях, а тому не було законних підстав для використання цих грошей у слідчих діях.

Вказане дає підстави для визнання всіх доказів, пов`язаних із передачею ОСОБА_10 . ОСОБА_4 100 доларів США недопустимими.

Крім того, вбачається, що проведення НСРД здійснювалось з метою отримання доказів у кримінальному провадження способом використання моделі стимулювання протиправної поведінки обвинуваченого, який раніше не вчиняв будь-яких кримінально протиправних дій.

Встановлено, що ініціатором усіх зустрічей був гр. ОСОБА_10 , який діяв під контролем працівників УСБУ у Волинській області.

Водночас, фактів домовленостей про зустрічі з ініціативи ОСОБА_39 , суду не надано.

Згідно з поданими до суду матеріалами НСРД, не зафіксовано висловлювань про неправомірну вигоду чи передачу коштів для цього, а також будь-яким чином мету обвинуваченого вчинити шахрайство. Не вилучено також грошових коштів в сумі 100 доларів США, які за версією обвинувачення ОСОБА_10 передав ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що на час інкримінованих ОСОБА_14 дій, щодо гр. ОСОБА_10 не проводився призов по мобілізації, останній не підлягав призову на військову службу, а також не мав на меті поступити на військову службу за контрактом (т. 2 а.п. 145, 147).
Таким чином, дії ОСОБА_10 є провокацією з метою дискредитації ОСОБА_4 та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Запис розмови на диктофон, зроблений свідком, надалі потерпілим ОСОБА_10 до початку досудового розслідування, також не може братись до уваги судом, оскільки отриманий із порушенням Закону та не у визначеній процедурі.

Сам факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування за вчинення тяжкого злочину, з метою отримання дозволів Апеляційного суду на проведення НСРД та проведення контролю за злочином, і подальша перекваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування на не тяжкий злочин, а надалі в суді взагалі на кримінальне правопорушення - кримінальний проступок, також вказує на порушення порядку зібрання доказів у кримінальному провадженні, а отже і на недопустимість їх використання для обвинувачення останнього в суді.

Разом з цим, за приписами ст.ст. 39, 110, ч. 1 ст. 214 КПК України рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою, до такого правового висновку у свій постанові від 04 жовтня 2021 року у справі № 724/86/20 (провадження № 51-1353кмо21) дійшов ВС.

Також, за змістом ст.ст. 36, 37, 110 КПК України рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні, та в разі необхідності групи прокурорів, що здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно ухвалюватись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова повинна відповідати передбаченим КПК України вимогам до процесуального рішення у формі постанови, зокрема бути підписаною службовою особою, яка її ухвалила.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Такий висновок зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 754/7061/15 (провадження № 51-4584кмо18), залишивши без задоволення касаційну скаргу прокурора на ухвалу апеляційного суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням особи у використанні завідомо підробленого документа (ч. 4 ст. 358 КК України). Згідно із цією ухвалою скасовано вирок суду першої інстанції щодо засудженої, а кримінальне провадження закрито у зв`язку з недоведеністю її винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, в наданих прокурором суду матеріалах кримінального провадження, та й в реєстрі матеріалів досудового розслідування до вказаного кримінального провадження № 0000412 відсутні постанови про визначення прокурора чи групи прокурорів та слідчого чи групи слідчих для здійснення досудового розслідування, при цьому, наданий суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформований 12 серпня 2016 року, де вказано групу слідчих ОСОБА_27 , ОСОБА_32 , ОСОБА_40 та прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_37 та ОСОБА_41 , не замінює таких постанов, а тому суд приходить до переконання, що досудове розслідування, а відтак і нагляд за ним (процесуальне керівництво) прокурорами здійснювався у не визначений законом спосіб, а тому усі зібрані докази у кримінальному провадженні є недопустимими.
Відповідно до приписів ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому, зазначені обставини встановлюються на підставі доказів, які повинні відповідати критеріям належності, допустимості та у своїй сукупності - достатності для постановлення обвинувального вироку.
Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому цим Кодексом.
Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.
Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно з приписами ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Тобто здійснення досудового розслідування не уповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.
Про те, що докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином, зазначала й об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24 травня 2021 року (провадження № 51-2917кмо20, справа № 640/5023/19). У цій справі колегія суддів дійшла висновку, що наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних у ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України як таких, що зібрані (отримані) не уповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого Законом порядку.
Як убачається з матеріалів справи, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 органи досудового розслідування та прокуратури діяли поза межами визначених КПК України повноважень.
Стаття 6 § 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб "при виконанні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, оскільки обов`язок доведення лежить на обвинуваченні" (Barbera, Messegue and Jabardo v.Spain, no. 10590/83, рішення від 06 грудня 1988 року)
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Суд, оцінюючи всі докази у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України"). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі "Вєренцов проти України").
Провокація вчинення злочину це активна дія, яка виражається в підбурюванні до вчинення кримінального правопорушення й має причино-наслідковий зв`язок із вчиненням або спробою вчинити злочинний акт, який особа не планувала вчиняти раніше. Тобто ситуація, коли злочин не було би скоєно без активної участі правоохоронного органу.
Із даного приводу неодноразово свою позицію висловлював Європейський суд з прав людини, слушно зазначаючи стосовно того, що правоохоронні органи повинні займати пасивну позицію під час розслідування правопорушень вказаної категорії.
Відповідно до вимог ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин. Визначивши, що формами контролю за вчиненням злочину є контрольована поставка, оперативна закупка, спеціальний слідчий експеримент та імітація обстановки злочину. Разом із тим законодавцем окремо зазначено як імператив те, що під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі й документи не можуть бути використані в кримінальному провадженні. Крім того, закон встановлює для прокурора обов`язок викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину, в своєму рішенні про здійснення контролю за вчиненням злочину.
ЄСПЛ визначає провокацію на противагу законному розслідуванню під прикриттям, як ситуацію, коли задіяні агенти працівники органів правопорядку або особи, що діють на їх прохання не обмежуються суто пасивним розслідуванням протиправної діяльності переважно в пасивній формі, а здійснюють на особу певний вплив, провокуючи її скоїти правопорушення, яке вона в іншому випадку не вчинила б, з метою зафіксувати його, тобто отримати доказ і розпочати кримінальне переслідування ("Раманаускас проти Литви" (Ramanauskas v. Lithuania) [ВП], § 55). В іншому рішенні ЄСПЛ зазначає: "Аби встановити, чи розслідування було "суто пасивним", Суд вивчає мотиви, які виправдовували операцію проникнення, і поведінку державних органів, які її здійснювали. Зокрема, Суд встановлює, чи були об`єктивні сумніви в тому, що особу втягнули у злочинну діяльність або схилили скоїти кримінальне правопорушення" ("Баннікова проти Росії" (Bannikova v. Russia), § 38).
Серед іншого, ЄСПЛ вважає поведінкою, яку можна розглядати як таку, що спровокувала особу скоїти злочин вказаної категорії, незалежно від того, був таємний агент працівником правоохоронних органів чи особою, котра діяла на їх прохання, наступні дії: агент правоохоронних органів з власної ініціативи встановлював контакт з особою, щодо якої здійснювалося кримінальне переслідування ("Бурак Хун проти Туреччини" (Burak Hun v. Turkey), § 44; "Сепіл проти Туреччини" (Sepil v. Turkey), § 34), після попередньої відмови особи, щодо якої здійснювалося кримінальне переслідування, від вчинення злочину, агентом правоохоронних органів було поновлено пропозицію щодо вчинення вказаних дій ("Раманаускас проти Литви" (Ramanauskas v. Lithuania) [ВП], § 67, в порівнянні з "Раманаускас проти Литви (№ 2)" (Ramanauskas v. Lithuania (no. 2)), де особа щодо якої здійснювалося кримінальне переслідування, сама прохала зв`язатися); агентом правоохоронного органу змінювалася ціна понад звичайну "ринкову" за послуги/ товар ("Малінінас проти Литви" (Malininas v. Lithuania), § 37).
Іншим важливим питанням розмежування провокації вчинення злочину від правомірної поведінки правоохоронних органів є те, чи агентів, які діють від імені держави, можна вважати такими, що "долучилися" до злочинної діяльності або "проникли" в неї, чи вони її спричинили. У першому випадку згадана дія залишається в межах секретної розробки. Як приклад, у рішенні по справі" Мілінене проти Литви" (Milinienл v. Lithuania, §§ 37-38) ЄСПЛ вирішив, що хоча поліція й вплинула на перебіг подій, зокрема, надавши агенту технічні засоби для запису розмови й доведення того, що заявнику пропонували грошове заохочення, він "долучився" до злочинної діяльності на прохання приватної особи. Цей чоловік поскаржився до поліції, що особа, щодо якої здійснювалося кримінальне переслідування, вимагала від нього хабара для позитивного вирішення його справи, і тільки після отримання цієї скарги заступник генерального прокурора дав дозвіл на проведення операції з метою перевірити її обґрунтованість (щодо подібного мотивування див. "Секвієра проти Португалії" (Sequieira v. Portugal) (ухв.); "Єврофінаком проти Франції" (Eurofinacom v. France) (ухв.)). Спосіб, у який була розпочата й проводилася секретна поліцейська операція, слід брати до уваги для встановлення того, чи стала особа, щодо якої здійснювалося кримінальне переслідування, жертвою пастки. Відсутність чіткої і передбачуваної процедури отримання дозволу, проведення даного слідчого заходу і контролю за ним схиляють ваги правосуддя до кваліфікації оскаржуваних фактів як пастки: дивіться, наприклад, справу "Раманаускас проти Литви" (Ramanauskas v. Lithuania) [ВП], § 64, в якій ніщо не дозволяло сказати, з якої причини чи з якого особистого мотиву таємний агент з власної ініціативи встановив контакт із заявником, не доповідаючи про це своєму керівництву; справу "Чохонелідзе проти Грузії" (Tchokhonelidze v. Georgia, § 51), в якій Суд встановив, що не було офіційного дозволу та контролю за операцією під прикриттям, про яку йдеться.
Процесуальний критерій провокації полягає в процедурі доведення, встановлення останньої в діях правоохоронних органів та можливості суду здійснити перевірку наявності, або відсутності останньої. У справах, що стосуються вищезгаданих пасток, стаття 6 Конвенції може бути дотримана тільки тоді, коли під час судового розгляду заявник міг з користю для себе посилатися на факт провокації, наприклад, шляхом висловлення заперечень або в інший спосіб. Отже, недостатньо, аби було дотримано загальних гарантій, таких як рівність сторін або права захисту ("Раманаускас проти Литви" (Ramanauskas v. Lithuania) [ВП], § 69). У подібних випадках ЄСПЛ вирішував, що доведення відсутності провокації лежить на стороні обвинувачення за умови, що твердження обвинуваченого не позбавлені правдоподібності. Якщо певні ознаки вказують на наявність провокації і підтверджують її, то судові органи мають перевірити факти справи і вживати заходів, необхідних для встановлення істини, аби визначити, чи дійсно мала місце провокація. У випадку її наявності вони мають вжити дій, відповідних до Конвенції (§ 70). Лише той факт, що особа, стосовно якої здійснюється кримінальне переслідування, визнала себе винною в пред`явленому обвинуваченні, не звільняє суд, який розглядає справу, від обов`язку перевірити повідомлення про провокацію (§ 72). У таких випадках суди повинні перевіряти, чи апріорі обґрунтована скарга на провокацію має право на існування та є реальним засобом захисту, чи допомагає вона визнати докази неприйнятними або спричинити подібні наслідки ("Баннікова проти Росії" (Bannikova v. Russia), § 54). Хоча саме державні органи повинні визначати, якої процедури слід дотримуватись у випадку повідомлення про провокацію, проте ЄСПЛ вимагає, щоб така процедура була змагальною, ретельною, повною й давала відповідь на питання щодо провокації (§ 57). Окрім того, у випадку, коли слідчі органи відмовляються розкривати інформацію, ЄСПЛ надає особливої ваги дотриманню принципів змагальності і рівності сторін (§ 58). Якщо обвинувачений стверджує, що його спровокували на скоєння правопорушення, то суди, які розглядають кримінальну справу, повинні уважно вивчити матеріали справи, оскільки для того, щоб судовий розгляд був справедливим у розумінні статті 6 § 1 Конвенції, усі докази, отримані внаслідок поліцейської провокації, повинні бути відхилені. Тим більше, якщо така поліцейська операція проводилася за відсутності правової бази й достатніх гарантій (Ramanauskas проти Литви [ВП], §60). У такій системі судовий розгляд скарги на підбурювання є єдиним ефективним засобом перевірки обґрунтованості причин негласного заходу та з`ясування того, чи діяли агенти під час цих операцій "в основному пасивним чином" ("Лагутін та інші проти Росії" (Lagutin and Others v. Russia), § 119). Також необхідно, щоб рішення національних судів, які відхиляли скаргу особи, стосовно якої здійснюється кримінальне переслідування, на провокування, були достатньо обґрунтовані ("Санду проти Республіки Молдова" (Sandu v. the Republic of Moldova), § 38; "Чохонелідзе проти Грузії" (Tchokhonelidze v. Georgia), § 52). Якщо на підставі наявних матеріалів суди не можуть дійти висновку, що проти особи, стосовно якої здійснювалось кримінальне переслідування, була вчинена провокація, тоді судова перевірка цього питання стає визначальною відповідно до методології оцінки судами справ про провокацію ("Едвардс і Льюіс проти Сполученого Королівства" (Edwards and Lewis v. the United Kingdom) [ВП], § 46; "Алі проти Румунії" (Ali v. Romania), § 101; "Худобін проти Росії" (Khudobin v. Russia), в якій державні органи не проаналізували відповідні фактологічні і правові чинники для того, щоб відрізнити провокацію від законних видів слідчої діяльності; справу "В. проти Фінляндії" (V. v. Finland), у якій заявник не міг скористатись фактом провокації як засобом захисту).
В постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2018 року по справі № 646/6873/15-к зазначено, що наявність рішення прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину підлягає обов`язковій перевірці, оскільки це має істотне значення для визнання чи невизнання, у відповідності до статті 94 КПК України, належними, допустимими, достовірними докази, якими у вироку обґрунтована доведеність інкримінованих засудженим.
Також у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі №727/6661/15-к вказано, що відповідно до вимог ЄСПЛ для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є низка критеріїв, тобто під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням рівності змагальності та рівності сторін. Тобто будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу. Аналогічного підходу дотримується й Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 751/7557/15-к.

Згідно з обвинуваченням створено дві позаштатні військово-лікарські комісії, які створені відповідними розпорядженням Луцького міського голови від 22 грудня 2014 року № 488 та наказом військового комісара ЛОМВК від 09 січня 2015 року №4, до складу яких входив ОСОБА_4 .

Разом з тим, досудовим розслідуванням не розкрито і не відображено в обвинуваченні, в якості члена якої комісії ОСОБА_4 вчиняв інкриміновані йому дії.

Крім того, з приводу обвинувачення, що вади здоров`я ОСОБА_10 підпадають під пункт "В" статті 75 Додатку 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України і відомості про ці вади/захворювання до медичної карти №107/3/1899 ОСОБА_10 вніс безпосередньо ОСОБА_4 не доведено перед судом.

Судом встановлено, що такий запис міг зробити інший профільний лікар (невропатолог відповідно до спеціальності), а не ОСОБА_4 , як лікар-отоларинголог.

Водночас, у вказаній медичній картці ОСОБА_10 відсутні будь які посилання на зазначену статтю 75.

Беручи до уваги докази, на які посилається сторона обвинувачення, які повністю перевірені в судовому засіданні, та як встановлено судом зібрані з порушенням процедури та визначеного порядку, допущення провокаційних дій щодо особи, а також враховуючи те, що можливості збирання доказів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (кримінальному проступку та злочині) за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України вичерпані, суд приходить до переконання про недоведеність вчинення ним даних кримінальних правопорушень, а тому його необхідно виправдати по суду.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати невинним ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінального проступку та злочину), передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України та по суду виправданим, за недоведеністю у вчиненні ним даних кримінальних правопорушень (кримінального проступку та злочину) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Речові докази: картку пам`яті об`ємом 2 Гб, ДВД - диски залишити при матеріалах кримінального провадження; диктофон марки "Олімпус" та амбулаторну картку гр. ОСОБА_10 повернути та залишити за належністю гр. ОСОБА_10 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1