Справа № 368/916/21 Головуючий в суді 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4480/2021 Суддя -доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 07 жовтня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В ИЛ А:

До Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Державної установи "Кагарлицька виправна колонія (№115)" про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2019 року за ч. 3 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області відмовлено в задоволенні зазначеного подання.
Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання.
Зазначає, що щодо нього є всі передбачені законом підстави для умовно-дострокового звільнення, своєю поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення, а тому висновки суду першої інстанції про необхідність відмовити в задоволенні подання жодним чином не мотивовані та зроблені без належного дослідження всі всіх обставин справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку вимог та апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечує проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування положень ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
На думку колегії суддів, місцевим судом обгрнтовано встановлено, що ОСОБА_7 не відповідає умовам, передбаченим ст. 81 КК України для його умовно-дострокового звільнення, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2019 року засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 25.01.2018 р. до вступу вироку в законну силу з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11.09.2019 р. вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2019 р. залишено без змін.
Початок строку покарання 25.01.2018 року. Кінець строку покарання 08.06.2024 року.

Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія відповідної категорії.
Згідно характеристики ОСОБА_7 , за період перебування в Черкаському слідчому ізоляторі засуджений характеризувався негативно допустив дев`ять порушень порядку та умов відбування покарань, за що має дев`ять стягнень. До праці не залучався, заходи заохочення не застосовувались. У державній установі «Кагарлицька виправна колонія ( № 115 )» засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 15.11.2019 року. За період перебування в колонії зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі, за що отримав шість заохочень. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований робітником у господарській обслузі установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_7 не допускає порушень, вимог пожежної безпеки і безпеки праці, дисциплінарні стягнення були погашені в законному порядку. За час перебування у колонії з 15.11.2019 року засуджений був шість раз заохочений.
Отже, аналіз матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 дає підстави вважати, що у поведінці останнього дійсно мають місце позитивні тенденції, проте у своїй сукупності вони не доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки його поведінка за час відбування покарання не завжди була сумлінною, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.
Доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, так як він працевлаштований, має 6 подяк, не доводять його виправлення, оскільки для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці на протязі усього періоду відбування покарання довів своє виправленнята перевиховання, в тому обсязі, які у відповідності до вимог чинного законодавства дають підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 81 КК України та умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання і своє рішення суд належним чином обгрунтував, з чим також погоджується колегія суддів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому залишає її без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 07 жовтня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: