УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво № 856 від 23.09.2016р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги), підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення від 16.09.2021р., складене старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України в кримінальному провадженні № 0006667 від 13.07.2019р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.
Подана скарга обґрунтована тим, що слідчими слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0006667 від 13.07.2019р. за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України.
16.09.2021р. старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , за погодження прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України в кримінальному провадженні № 0006667 від 13.07.2019р.
Захисник ОСОБА_4 в поданій скарзі зазначає, що після проведення повного розслідування, проведеного у рамках даного кримінального провадження, докази, на яких будувалося первинне повідомлення про підозру не змінилось за сім місяців розслідування і реальних підстав для притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за ознаками інкримінованих йому злочинів не з`явилось і не має. Нових доказів, чи доказів підтверджуючих первинні обвинувачення, щодо причетності ОСОБА_5 до будь-якого складу злочину не з`явилось, тому підозра підлягає скасуванню як не законна і не обґрунтована.
Так, з приводу необґрунтованості повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260 КК України захисник зазначив, що висуваючи підозру у вчиненні вказаних злочинів за параметрами учасника у діяльності воєнізованого збройного формування, сторона обвинувачення мала володіти достатніми для стороннього не зацікавленого спостерігача у безумовній та неспростовній причетності особи до участі у діяльності, та керівництві формуванням.
При чому обґрунтованість підозри, як стверджує захисник, мала відповідати параметрам за якими існували обґрунтовані спростування альтернативним версіям, які вказують на не причетність особи до такого злочину взагалі. Отже, сторона обвинувачення мала такі докази навести та надати до повідомлення про підозру від 24.03.2021 року, але цього зроблено не було ні станом на 24.03.2021р., ні станом на 25.03.2021р., ні навіть станом на 16.09.2021р.
Доказів чи посилання на докази, які вказують, що воєнізований характер завдань і методів, які ставляться перед такою організацією, засобів, які нею використовуються, ні в повідомленні про підозру, ні в доказах до нього не має. Крім того, ОСОБА_5 брав у таких завданнях участь, мав намір брати участь, мав належні навички і кваліфікацію тощо, не має. Також, свідків, які по справі знають ОСОБА_5 як учасника формування, немає.
Як встановлено експертизами по справі (балістичні, біо-генетичні тощо) зразків та відбитків ОСОБА_5 на віднайденій зброї та макетах зброї не знайдено, крім того, жоден свідок не вказує на причетності ОСОБА_5 до зброї чи її застосуванні. Посилання на переписку ОСОБА_5 щодо можливості придбати комплекти одягу слід розглядати виключно, як комерційну діяльність, яка не заборонена Законом.
Крім того, захисник зазначив, що під час обшуків проведених у ОСОБА_5 та його брата, 24 березня 2021р., жодних речей, документів, записів, предметів чи зброї слідчими віднайдено не було.
Отже, сторона захисту, оглянувши докази долучені до повідомлення про підозру від 24.03.2021р. та 25.03.2021р. констатує те, що таких матеріалів/доказів не достатньо для безумовної констатації відповідності всім вищеописаним параметрам для воєнізованим збройним формуванням, і тим більше причетності ОСОБА_5 до події злочину - незаконне воєнізоване збройне формування.
Крім того, захисник ОСОБА_4 зазначає, що говорити про те, що вказані у підозрі особи, зокрема ОСОБА_5 здійснювали будь-яку протиправну діяльністю спрямовану на повалення державного ладу, порушення державних кордонів та суверенітету та порушення громадського спокою та порядку категорично не можна. Так само не можна говорити про здійснення дій чи наміру здійснення дій спрямованих на шкоду життю та здоров`ю людей. Доказів цьому станом на момент завершення розслідування не має і надано не було.
Тобто, на думку захисника, твердження сторони обвинувачення про діяльність такого формування не підтверджена доказами взагалі, адже як може діяльність не мати наслідків чи результатів діяльності, не нанесла нікому шкоди, немає потерпілих тощо.
Отже, стосовно ОСОБА_5 , тим більше немає обґрунтованих підстав для висунення йому підозри, а написане є необґрунтованим та бездоказовим, адже його участь більше спростовується існуючими у справі доказами, а ніж підтверджується.
Посилання на докази, якими нібито обґрунтовується підозра ОСОБА_5 не можуть бути застосовані щодо нього. В жодному вказаних документів (допитах в тому числі) немає натяків на те, яким саме чином можна припустити, що ОСОБА_5 може мати відношення до події кримінального правопорушення. Не допустимо висувати підозру особі на підставі виключно знайомства між фігурантами та стверджувати, що вони мали на меті вчинити злочин.
У допитах, на які посилається слідчий відсутня інформація, яка може обґрунтовано та безапеляційно вказувати на наявність ознак злочину в діях ОСОБА_5 . Твердження сторони обвинувачення про те, що він був присутній при зустрічі ОСОБА_7 із ОСОБА_8 , який фінансував в подальшому створення охоронної компанії за законами США, існування та діяльність якої не пов`язувалась із Україною, не можна називати та кваліфікувати як участь у злочині, і наділяти особу статусом підозрюваного, з порушенням процедури та закону.
Сторона обвинувачення, відразу наділяє ОСОБА_5 статусом - учасник та підозрюваний, в свою чергу, не зрозуміло з яких підстав, відкидає той факт, що сам ОСОБА_5 , міг і не знати того, що планується вчинення злочину з будь-чийого боку, навіть якщо припустити за версією слідства, що злочин справді планувався.
Сторона обвинувачення відкидає і не надає оцінку і перевіряє версії про те, що ОСОБА_5 планував виключно бізнес діяльність у створенні компанії міжнародної охорони. Сторона обвинувачення здійснює розслідування з однією метою - притягнути ОСОБА_5 до відповідальності, хоч згідно КПК України, це не ціллю розслідування як однозначний результат. Результатом неупередженого розслідування є встановлення всіх обставин, в тому числі тих, які спростовують причетність особи до злочину.
ОСОБА_5 маючи професійні знання у сфері бізнес-процесів, прийняв для себе рішення проконсультувати осіб, які бажали розпочати бізнес у сфері міжнародної охоронної діяльності, а у випадку його ефективного запуску взяти в ньому участь на рівні учасника компанії (саме міжнародної і без прив`язки до України та роботи на її території) та інвестувати в її розвиток, так само як і ОСОБА_9 , який у справі проходить як свідок.
Крім того, захисник зазначає, що слідчі безпідставно вводять в оману стверджуючи, що контакти ОСОБА_5 в напрямку співпраці по створенню компанії в США розпочались із початку 2018 року. Це не складно перевірити, а саме, що ОСОБА_5 мав перші зустрічі і знайомства із ОСОБА_9 з вересня 2018 року та відповідно розпочав вивчати можливість вкладення коштів у проект, а вже в кінці грудня 2018 року таку співпрацю припинив добровільно.
Компанією для співпраці мала стати « ОСОБА_10 » у формі акціонерного товариства за законами США. Учасниками та засновниками були інші особи, відмінні від ОСОБА_5 , доказів причетності до створення цієї компанії, як юридичної особи слідство не надає, створена вона була в липня 2018 року.
Серед учасників «Donbas battalion Corporation» є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (його син). Вони ж і фінансували діяльність компанії. ОСОБА_5 ні учасником ні керівником компанії «Donbas battalion Corporation» не був і не є, так як він не переконався у реальності запуску роботи компанії та доцільності вкладати кошти в її розвиток, після кількох поїздок до Афганістану та Іраку.
Отже, на думку захисника, ОСОБА_5 , мав намір взяти участь виключно у роботі компанії створеної в США для роботи в інших країнах відмінних від України. Виходячи з такого, що дії ОСОБА_5 можна трактувати участь у створенні та діяльності збройного формування та як такі, що спрямовані на дестабілізацію в Україні, категорично не можна.
Крім того, захисник стверджував, що станом на час передачі коштів (листопад-грудень 2018 року) ОСОБА_5 ще розглядав можливість участі в роботі охоронної компанії в США, при цьому компаній в Україні, діяльності в Україні, створення бази в Сувиді, не було навіть в проекті і ОСОБА_5 до цього не причетний. Доказів такому слідчі за сім місяців розслідування не надали, бо їх не існує в природі.
На думку захисника, більша частина документів є процесуального та оперативного характеру і не мають доказового значення для обґрунтування підозри, адже в них майже відсутні посилання на обставини щодо реальної участі ОСОБА_5 в діяннях, які хоча б за формальними зовнішніми ознаками можливо було б віднести до протиправних дій.
Також захисник зазначає, що ОСОБА_5 після того як довідався про існування такого повідомлення про підозру та її наповнення, заявив що готовий надати зразки підпису, почерку, біо-генетичні зразки, відбитки пальців рук, пройти поліграф, але цього здійснено у досудовому розслідуванні не було.
Крім того, захисник у скарзі звертає увагу також на наступні маніпулятивні твердження, які є бездоказовими та такими, що не можуть бути в тексті повідомлення про підозру, зокрема, на стор. 14 стверджується, що ОСОБА_5 «займався» організацією придбання та поставки складових частин зброї та пристроїв. Але жодним чином не наводиться підтвердження того, що такі були придбані за організації ОСОБА_5 , що така «організація» носила реальний характер в просторі та часі та в чому це проявилось. Не має посилань чому не відбулось поставки зброї та вибухових речовин, аби ствердно сказати про кваліфікацію дій ОСОБА_5 .. Все це бездоказові твердження, на яких не можна ґрунтувати притягнення особи до кримінальної відповідальності.
На думку захисника ОСОБА_4 , суду слід критично оцінювати все написане в повідомленні про підозру від 16.09.2021 року, так як воно ґрунтується на висновку експерта КНДІСЕ № 37415/20-62 дек від 22.02.2021 року. Цей висновок вказує на те, що нібито вся діяльність охоронної компанії в США та охоронної ТОВ «Донкорп Україна» може розглядатись, як протиправна, бо вони якимось чином пов`язані між собою, використовують зброю та обмундирування не притаманне охоронній фірмі і має особливу структуру. Звідки такі дані у експерта та у слідчих не зрозуміло, адже обшуки та затримання були проведені тільки 24.03.2021 року, і тільки тоді можливо було мати доступ до майна та документів. Маємо констатувати, що все написане очевидно випливає та ґрунтується на вказаному висновку, що не може бути належним доказом, адже подальше семимісячне розслідування цього не підтвердило і ніяк не відсилає до підтвердження участі в злочині ОСОБА_5 ..
Щодо необґрунтованості повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 333 КК України, захисник зазначив, що повідомленням про підозру вказується також, що ОСОБА_5 та ОСОБА_13 та ряд інших осіб в порушення порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, з метою власного збагачення, будучи об`єднані єдиним злочинним умислом та планом з розподілом функцій учасників групи, здійснив переміщення через державний контроль спеціальні прилади - клістрони, які застосовуються вітчизняними збройними силами у протиповітряній обороні держави. В подальшому ці клістрони були надані до державного підприємства ДК «Укроборонпром». Аналізуючи вказані твердження слідчих не вбачається за можливе бачити, в чому полягає протиправна діяльність ОСОБА_5 .
У повідомленні про підозру від 16.09.2021 року слідчий посилається на нібито не законні дії по поставці спеціальних товарів - клістронів, та здійсненні їх продажу з націнкою у 8 разів (звідки такі відомості про націнку не зрозуміло, бо про це не вказується нічого для порівняння). По тексту тенденційно наголошується на особливій обставині діяння ОСОБА_5 , а саме намір продати клістрони за завищеними цінами до ДК «Укроборонпром».
Вищевказані посилання слідчих, на думку захисника, жодним чином не відповідають дійсності та, що важливо для оцінки судом, не підтверджуються доказами, і тим більше, станом на сьогодні, підтвердження такого не здобуло, а навпаки спростовано рядом обставин та фактів (щодо завищених цін та наміру злочинно заробити і здійснити заволодіння коштами у протиправний спосіб).
Крім того, захисник стверджує, що за сім місяців органом досудового розслідування не надається доказів того, що ОСОБА_5 переміщав через державний кордон товари подвійного значення в порушення встановленого порядку переміщення товарів, що підлягають державному експортному контролю чи безпосередньо продавав до ДП «Укроборонпром» чи «Укроборонсервіс», чи впливав на процес переміщення через кордон, бо цього не було. Всі описані події можна кваліфікувати як завгодно, але не так як це здійснив прокурор і слідчий.
Також, на думку сторони захисту, в повідомленні про підозру не вказано жодної обставини, яка свідчить, що ОСОБА_5 має відношення (засновник чи керівник) до компаній поставників товарів для державних компаній та для участі у тендерах для державних закупівель від ДК «Укроборонпром».
Аналізуючи детально викладене, в сукупності із матеріалами, доданими до повідомлення про підозру, на думку захисника ОСОБА_4 чітко вбачається відсутність у діях ОСОБА_5 ознак складу злочину передбаченого ст. 333 КК України.
Тому захисник, проаналізувавши та оцінивши всі зібрані у вказаному кримінальному провадженні докази, не кажучи про їх належність та допустимість, вважає, що вони не підтверджують викладених у підозрі обставин та причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому злочинів, тобто підозра являється необґрунтованою, у зв`язку з чим повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.09.2021р. підлягає скасуванню.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 підтримали подану скаргу в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої скарги та зазначив, що під час досудового розслідування було здобуто достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Зокрема, під час судового розгляду скарги, прокурором були наведені докази, які, на його думку, містять факти та інформацію про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України.
Крім того, під час судового розгляду скарги прокурор ОСОБА_3 зазначив, що на даній стадії, повноваження слідчого судді закінчилися, оскільки кримінальне провадження № 0006667 від 13.07.2019р. за обвинуваченням, у тому числі ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України, наразі перебуває на розгляді по суті в Шевченківському районному суді м. Києва, та ухвалою від 16.12.2021р. призначено до судового розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене підозрюваним, його захисником чи законним представником повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Як встановлено в ході судового розгляду скарги, слідчими слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0006667 від 13.07.2019р. за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України.
24.03.2021р. старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_14 , за погодження прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260 КК України в кримінальному провадженні № 0000151 від 19.08.2020р.
25.03.2021р. старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , за погодження прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України в кримінальному провадженні № 0000151 від 19.08.2020р.
16.09.2021р. старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , за погодження прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України в кримінальному провадженні № 0006667 від 13.07.2019р.
Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 КПК України. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.
Сторона захисту підозрюваного ОСОБА_5 захисник ОСОБА_4 в поданій скарзі посилається на те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.09.2021р. є необґрунтованим та не підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Крім того, зі змісту поданої скарги вбачається, що, на думку захисника ОСОБА_4 , вказане повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 ґрунтується на показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інш., та окремих відомостях, які одержанні під час проведення оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій, які в сукупності з іншими доказами не свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих їй правопорушень.
Разом з тим, згідно повідомлення від 16.09.2021р. про зміну раніше повідомленої підозри, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких останній підозрюється та докази, на які посилається орган досудового розслідування, які, відповідно, стали підставою для повідомлення про підозру, у зв`язку з чим, доводи захисника щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри, на думку слідчого судді, є безпідставними.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні наведені в ст. 91 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, вважаю, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Під час судового розгляду скарги прокурором були спростовані доводи захисника ОСОБА_4 щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів, які вказують про причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому правопорушень.
Так, прокурором в судовому засіданні були долучені всі докази, які стали підставою для пред`явлення ОСОБА_5 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 16.09.2021р. Зокрема, прокурором були надані протоколи допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , висновок експерта № 37415/20-62 дск від 22.02.2021р. за результатами проведення судової військової експертизи, протоколи негласних слідчих (розшукових) дій, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому правопорушень.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи захисника про абсолютну необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри були спростовані наданими стороною обвинувачення доказами, які вказують про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 зміненої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, так як фактів та інформації про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому правопорушення в наданих стороною обвинувачення матеріалах кримінального правопорушення достатньо.
Крім того, слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі надавати оцінку наявним доказам, проводити їх аналіз в сукупності із іншими доказами з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки вирішення таких питання не входить до компетенції слідчого судді, а повинно бути вирішене судом під час розгляду кримінального провадження по суті.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що подана захисником ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 26, 36, 84, 91, 92, 276, 277, 278, 279, 303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення від 16.09.2021р., складене старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 333 КК України в кримінальному провадженні № 0006667 від 13.07.2019р. відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1