Провадження № 1-кс/712/5312/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , звернувся до суду з скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що слідчим ОСОБА_5 , розслідувалось кримінальне провадження № від 02 травня 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, та постановою слідчого від 30 серпня 2021 року провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Зазначена постанова мотивована наступними фактами а саме, що в матеріалах даного провадження не здобуто достатньо доказів, які свідчили про наявність в діях працівників Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 364 КК України та не встановлено фактів використання службовими особами Черкаського ВП влади чи службового становища всупереч інтересам служби під час розгляду звернень ОСОБА_4 та складання висновків про відсутність складів адміністративного та кримінального правопорушень в діях працівників охорони магазину «Сільпо», а також не встановлено, що вони діяли з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах третіх осіб, крім того ОСОБА_4 , не надав доказів спричинення йому істотної шкоди діями вищезазначених службових осіб, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутності складу кримінального правопорушення.

За таких обставин, заявник, вважає, що оскаржувана постанова являється незаконною та винесена слідчим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Фактично слідчий не здійснив жодної дії, направленої на збір доказів щодо неупередженого розслідування даного кримінального провадження, тим самим допустивши його неповноту, тому вважає, що постанова підлягає до скасування.

До судовому засідання ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином, що підтверджено СМС повідомленням, причини не явки суду не повідомив.

Слідчий до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Прокурор до судового засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, направила для огляду в судовому засідання кримінальне провадження та просила в задоволенні скарги відмовити.

Статтею 306 ч.3 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, неявка особи яка подала скаргу належним чином повідомленої про час та місце розгляду її скарги, не перешкоджає її розгляду, так як діючим КПК не передбачено випадків залишення скарги без розгляду у зв`язку з неявкою особи яка подала скаргу.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого ОСОБА_5 , перебувало кримінальне провадження за № 0000076 від 02 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Постановою слідчого від 30 серпня 2021 року, кримінальне провадження за № 0000076 від 02 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.. 284 КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Статтею 303 ч.1 п.3 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається з мотивувальної частини, яка містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

За змістом положень ст.ст. 283, 284 КПК України закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібрані докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.
В даному випадку 30 серпня 2021 року старшим слідчим ДБР ОСОБА_5 , винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України, яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 02 травня 2018 року, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження слідчий ретельно обґрунтував свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
З частини 1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
За змістом п.2 ч.5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та зміст постанови слідчого від 30 серпня 2021 року слідчий суддя вважає її такою, що відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки містить посилання та аналіз всіх проведених процесуальних дій направлених на об`єктивне розслідування справи, збирання та оцінку здобутих доказів, а також посилка на норми КПК України по результатам досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є законним, а досудове розслідування повним та всебічним, оскільки в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначає: «Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алексахін проти України» п.55).
На підставі вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 30 серпня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000076 від 02 травня 2021 року винесена правомірно та не підлягає до скасуванню.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 у задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7