Провадження № 1-кп/643/133/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

представника цивільного відповідача ТОВ «АВТОБУД -350» адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001203 від 05.11.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівці, Городенківського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2016 приблизно о 17:30год. ОСОБА_7 рухався на технічно справному автомобілі КАМАЗ-53229С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по просп. Льва Ландау в м. Харкові з боку просп. Ювілейного в напрямку вул. Олімпійської в лівому ряду. В процесі руху на перехресті просп. Льва Ландау, вул. Халтуріна та вул. Краснодарської ОСОБА_7 , діючи з необережності, виїхав на вказане перехрестя на забороняючий сигнал світлофора для здійснення маневру лівого повороту, не врахував дорожню обстановку, не виконав вимоги сигналу світлофора, перед початком здійснення маневру лівого повороту на вул. Краснодарську не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги у русі автомобілю ВАЗ-211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , чим порушив вимоги п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 8.7.3 (г) - «жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів»;

- п. 8.10 - «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу», що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;

- п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №28/2202-с/16 від 29.08.2017, причиною смерті водія ОСОБА_11 стала поєднана тупа травма тіла, із залученням кількох їх ділянок.

Відповідно до висновків судово-автотехнічної експертизи №81/17 від 03.04.2017 та комплексної судової автотехнічної експертизи, експертизи відео- звукозапису та фототехнічної експертизи №13464/13465/12348 від 30.08.2017, у даній дорожній обстановці водій автомобіля КАМАЗ-53229С, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 10.1 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія автомобіля КАМАЗ-53229С, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 визначалася виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 10.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля КАМАЗ-53229С, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 10.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України не визнав та показав суду, що 05.11.2016 року, приблизно о 17-00 год. він керував автомобілем КАМАЗ-53229С р.н. НОМЕР_1 по пр. Льва Ландау в бік вул.Олімпійській в м. Харкові, прийняв крайній лівий ряд для здійснення повороту ліворуч на вул.Краснодарська. Виїхав на перехрестя пр. Льва Ландау, вул. Халтуріна та вул. Краснодарської на жовтий сигнал світлофора, рухався зі швидкістю 5-10 км/год. Заїхав в зону перехрестя та зупинився для надання можливості закінчити маневр іншим учасникам дорожнього руху, та в цей момент в його автомобіль в`їхав автомобіль ВАЗ-211040, який рухався по пр.Льва Ландау зі сторони вул.Олімпійська. Його автомобіль стояв під кутом 45 градусів, удар прийшовся в лівий бампер, крило та при ударі його машину розвернуло в ліву сторону приблизно на 25 градусів. Автомобіль ВАЗ-211040 перед зіткненням не бачив. Зазначив, що він не зупинявся на стоп-лінії, проїхав далі, кабіна його автомобіля знаходилась на зустрічній смузі руху, так всі роблять. Після зіткнення під`їхала швидка медична допомога, яка їхала поблизу місця ДТП. Лікар перевірила його стан здоров`я та стан водія автомобіля ВАЗ-211040 та повідомила, що останній помер. Автомобіль КАМАЗ-53229С належить ТОВ «АВТОБУД -350 з яким він перебував у трудових відносинах. В день коли трапилась ДТП, диспетчер видала йому техпаспорт на автомобіль та путівку для отримання бетону який він повинен був розвозити на будівельні об`єкти. Просив його виправдати та застосувати Закон України «Про амністію у 2016році», оскільки має на утриманні малолітню дитину.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, його вина підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні та які в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Так, потерпіла ОСОБА_5 допитана у судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого вона не знає. ОСОБА_11 був її рідним братом. 05.11.2016 року вона знаходилась на роботі, коли їй подзвонив чоловік ОСОБА_12 та повідомив, що брата не стало, для неї це був шок, у неї стався приступ істерії. В той час її батько знаходився також на роботі та її чоловік подзвонив йому і повідомив про смерть ОСОБА_13 . Потім вони сповістили про смерть ОСОБА_13 матері. Після ДТП батьки знаходились у поганому моральному стані, усі витрати пов`язані з похованням були сплачені нею. Цивільний позов підтримала в повному обсязі.

Так, потерпіла ОСОБА_4 допитана у судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого вона не знає. ОСОБА_11 був її сином. 05.11.2016 року приблизно до 15-00 години розмовляла з сином по телефону, а після 17-00 години вона не могла йому додзвонитися. В той день увечері їй подзвонив знайомий ОСОБА_14 та повідомив, що її син загинув в аварії. Син був підтримкою та опорою для сім`ї. Обвинувачений не відшкодував ніякої шкоди. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_12 допитаний у судовому засіданні показав, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_5 . Так 05.11.2016 року увечері приблизно о 18-00 год. йому зателефонувала його теща ОСОБА_4 та спитала чи виходив ОСОБА_13 з ним на зв`язок та, що вона не може йому додзвонитись. ОСОБА_4 попрохала його подзвонити комусь із оточення ОСОБА_13 . Він подзвонив товаришу ОСОБА_13 з яким він працював ОСОБА_15 та останній сповістив його про ДТП. Він в свою чергу сповістив свою дружину ОСОБА_5 про ДТП, яка була рідною сестрою померлого ОСОБА_11 , після чого подзвонив тестю ОСОБА_16 . Між сестрою, братом ОСОБА_11 та батьками були теплі відносини, в них була дружня родина. Від обвинуваченого матеріальної та моральної допомоги не надходило.

Свідок ОСОБА_17 допитана у судовому засіданні показала, що вона подруга потерпілої ОСОБА_4 . Сім`я ОСОБА_18 була дружньою. В день коли трапилось ДТП, увечері їй подзвонила ОСОБА_5 сестра загиблого ОСОБА_11 та сповістила, що останній помер. ОСОБА_13 був підтримкою та опорою для сім`ї. Він допомагав матері, працював та утримував свою родину. Після події яка трапилась, їх родина поховала ще і батька ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що вона є тіткою потерпілої ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_16 . ОСОБА_5 проживала разом зі своєю сім`єю чоловіком та сином у м. Балаклея. ОСОБА_16 у 2015 та 2016 роках проживав у м. Балаклея, де доглядав за своєю матір`ю. Жінка брата ОСОБА_4 проживала у Балаклійському районі, з останньою були дуже добрі відносини. ЇЇ племінник ОСОБА_11 працював та допомагав своїй родині. В них була дуже дружня сім`я. Про аварію яка трапилась з її племінником дізналась від брата ОСОБА_16 . Свідком події ДТП не була. Після події, яка трапилась, ОСОБА_16 знаходився у тяжкому стані в результаті душевних хвилювань він помер бо не міг пережити втрату сина.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого не знає. У 2016 році в листопаді приблизно о 17-30годині, він стояв на зупинці по пр.Льва Ландау, чекав тролейбус. Поки був час, він підійшов до кіоску «АТТИКА» за цигарками. Відійшовши від кіоску на 2 метри подивився в бік моста, та його увагу привернуло те, що транспорт зупинився, коли сигнал світлофора з жовтого переходив на червоний, а автомобіль ВАЗ-211040 рухаючись в середньому ряді по пр. Льва Ландау в бік пр. Ювілейного в м. Харкові виїхав на перехрестя з вул.Халтуріна де його зачепив КАМАЗ. Автомобіль КАМАЗ з увімкнутим лівим поворотом повертав в бік вул.Краснодарська. Він не пам`ятає рухався КАМАЗ чи стояв. КАМАЗ рухався, але на який сигнал світлофора не пам`ятає. На який сигнал світлофора рухався автомобіль ВАЗ він не бачив. До перехрестя автомобіль КАМАЗ стояв під кутом 45 градусів. Автомобіль ВАЗ їхав з великою швидкістю, намагаючись проскочити перехрестя. Автомобіль ВАЗ-211040 зачепив за бампер автомобіль КАМАЗ-53229С. Як він пам`ятає, в момент зіткнення КАМАЗ-53229С не рухався. Коли сталось зіткнення, він відскочив, щоб його не зачепили фари та акумулятор які повилітали з автомобіля. Потім він з перехожими підбіг до автомобіля ВАЗ-211040 щоб допомогти і побачив передню та середню зрізану стійку автомобіля. Піднявши дах побачив водія який лежав на задньому сидінні без ознак життя. Коли під`їхала швидка медична допомога, він спитав чи можна допомогти водію, на що остання повідомила, що водій помер.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що він з 2017 року займає посаду директора ТОВ «АВТОБУД-350». Обвинувачений ОСОБА_7 приблизно з 2016 року працював у ТОВ «АВТОБУД-350» водієм. В день ДТП ОСОБА_7 особисто подзвонив йому та сповістив про ДТП, він через 40 хвилин під`їхав до місця події та побачив автомобіль КАМАЗ-53229С який стояв в бік вул. Краснодарської та автомобіль ВАЗ-211040 який був розвернутий в зворотну сторону, автомобілі були розбиті. Приїхала слідча оперативна група. Обвинуваченого в той час на місці ДТП не було, його забрала швидка медична допомога. Через місяць після події він зв`язався з представником потерпілих адвокатом ОСОБА_6 та запропонував допомогу потерпілим у розмірі 30,000 (тридцять тисяч) гривень однак вони відмовились від вказаної суми. Через місяць після ДТП ОСОБА_7 звільнився з займаної посади.

Крім того, у судовому засіданні були безпосередньо досліджені письмові докази, відеодокази, які підтверджують вину обвинуваченого.

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.11.2016року за участю понятих та спеціаліста, схема до нього та фототаблиця, відповідно до яких встановлено, що місце ДТП знаходиться на перехресті пр.Льва Ландау та вул.Халтуріна. З протоколу вбачається, що ДТП відбулась на асфальтобетонній ділянці проїзної частини дороги, де дорожній рух регулюється за допомогою світлофорних об`єктів. На момент виникнення ДТП, проїзна частина знаходилась в сухому стані. Ширина проїзної частини призначена для руху транспортних засобів у двох напрямках та має по три смуги для руху кожного із них. В районі місця ДТП на поїзній частині нанесена лінія горизонтальної дорожньої розмітки. На схемі зафіксовано кінцеве положення автомобіля КАМАЗ 53229С та автомобіля ВАЗ 211040, а також розташування іншої слідової інформації на проїзній частині в районі місця ДТП.

Протокол огляду та затримання транспорту від 05.11.2016, а саме автомобіля ВАЗ 211040, д.н.з. НОМЕР_2 в якому зафіксовані наступні пошкодження: повна деформація кузова, деформація переднього бампера, криши капоту, всіх дверей, даху, розбиті передні фари, лобове скло.

Постанова від 07.11.2016року, відповідно до якої, визнано речовими доказами автомобілі ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 та КАМАЗ НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Висновки судово-медичних експертиз № 2202-с/16 від 21.12.2016 р. та №28/2202-с/16 від 29.08.2017, відповідно до яких, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 були виявлені наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді: однієї забитої рани в лівій скроневій області; однієї забитої рани на лобі зліва; двох саден на лобі; крововилив у зовнішньому куті правого ока; крововиливів у м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в потиличній ділянці; множинних розривів твердої мозкової оболонки; багато осколкових руйнувань кісток склепіння черепа в лобовій ділянці, потиличній, тім`яних та скроневих ділянка; багато осколкових руйнувань кісток основи черепа, в ділянці передньої, середніх та задніх черепних ямок; повного руйнування лівої півкулі головного мозку; повного розриву верхньощелепно-виличного шва зліва; повного поперечного перелому тіла виличної кістки зліва; повного розриву лобно-носового шва та леміша. Тулуба: грудної клітини та живота у вигляді: двох саден на грудній клітині; садна на передній поверхні живота; повного поперечного перелому тіла грудини в ділянці 3 міжреберія, з повним відривом міжреберних м`язів та порушенням конгруентності грудино-реберних з`єднань; локального (прямого) перелому лівої ключиці в середній третині; локальних (прямих) переломів лівих 1-10-го ребер по середньо-ключичній лінії, правих і лівих 8-11-го ребер по біляхребтової лінії, правих 1-10-го ребер по середньо-ключичній лінії; конструкційних (не прямих) переломів правих 2-7-го ребер по лопатковій лінії, лівих 8-12-го ребер по лопатковій лінії, з крововиливами в навколишню плевру; повного поперечного перелому тіла 8 грудного хребця з повним розривом спинного мозку, з крововиливами в навколишні м`які тканини; повним поперечним розривом аорти в грудному його відділі; вогнищ розмозження тканини обох легень по передній поверхні, розривів коренів обох легень по задній поверхні із виливом крові в плевральні порожнини (формуванням двостороннього гемотороксу); вогнища забій в ділянці передньої стінки правого шлуночка серця; множинних розривів печінки та селезінки, з виливом крові в черевну порожнину (700мг); крововиливів в зв`язковий апарат печінки; в жирову клітковину лівої нирки, крововиливів у фібринозну оболонку правої нирки в ділянці верхнього її полюсу; крововиливів в брижу тонкої кишки. Кінцівок: у вигляді: забитої рани в ділянці лівої під пахвинної западини; садна на тильній поверхні лівої кисті; садна на тильній поверхні правої кисті; двох саден на передній поверхні правого стегна; забитої рани на передній поверхні лівого стегна; множинних синців на передній поверхні з переходом на зовнішню поверхню лівої гомілки; синця на передній поверхні лівого стегна; двох саден на передній поверхні лівої гомілки; повного відкритого поперечного перелому діафізу лівої стегнової кістки в середній третині; повного закритого косо-поперечного перелому діафізу правої стегнової кістки у верхній третині; повного закритого фрагментарного перелому лівої плечової кістки середньої третини, з крововиливами в м`які навколишні тканини. Всі вищевказані ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, одномоментно або (і) у швидкій послідовності, від ударного та стискаючого впливу тупого твердого предмета (предметів), що не відобразило своїх індивідуальних особливостей у пошкодженнях. Керуючись п.п.4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ від 17.01.1995року: закрита черепно-мозкова травма; закрита тупа травма грудної клітини і живота, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Відкритий перелом діафізу лівої стегнової кістки, закритий перелом діафізу правої стегнової кістки, закритий фрагментарний перелом лівої плечової кістки середньої третини мають ознаки середнього ступеня тяжкості і в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають. Забиті рани, синці та садна мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають. На основі вищевикладеного, причиною смерті ОСОБА_11 є поєднана тупа травма тіла із залученням кількох їх ділянок. Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень невиключена можливість їх утворення у ОСОБА_11 в умовах дорожньо-транспортної події. Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ, відмічених при судово-медичній експертизи трупа в морзі, можливо припустити, що смерть ОСОБА_11 вірогідніше наступила за 24-36 годин до моменту їх дослідження.

Висновок судово-медичної експертизи №3035-Т/16/2202-С/16 від 07.11.2016року, відповідно до якого, в крові трупа ОСОБА_11 метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені.

Висновок судово-медичної експертизи №675к-Ис/16 від 08.11.2016року, відповідно до якого кров від трупа ОСОБА_11 належить до групи А з ізогемаглютинином анти-В.

Висновок судово-медичної експертизи №1696-Гс/16/2202-с/16 від 30.11.2016року.

Висновок транспортно-трасологічної експертизи №1038/16 від 24.02.2017року, відповідно до якого, встановити розташування місця зіткнення автомобілів КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_2 відносно меж проїжджої частини не представилось можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині, а саме виходячи з зафіксованої слідової інформації, напрямку руху вказаних автомобілів, їх взаємного розташування в момент первинного контакту, місце зіткнення вказаних автомобілів розташовувалося в районі початку осипу скла і пластмаси (по ходу руху автомобіля ВАЗ), що зафіксований на схемі до протоколу огляду місця події. Взаємне розташування автомобілів КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_2 в момент первинного контакту було таким, при якому кут між їх повздовжніми осями складав приблизно 125°. В момент первинного контакту автомобілі КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_2 рухалися.

Висновок автотехнічної експертизи №1037/16 від 28.12.2016року, відповідно до якого, на момент експертного огляду ходова частина КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, які могли б впливати на її вихідні параметри. На момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 через порушення герметичності гальмівної системи, а саме витоку стислого повітря в місці з`єднання шлангу високого тиску з головним гальмівним краном, знаходилась в технічно-несправному, але в працездатному стані. На момент експертного огляду рульове управління автомобіля КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 через деформацію поперечної рульової тяги перебувало в технічно-несправному але в працездатному стані. Несправність рульового управління автомобіля КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 у вигляді деформації поперечної рульової тяги виникла під час ДТП. Найвірогідніше за все несправність робочої гальмівної системи автомобіля КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 у вигляді порушення герметичності гальмівної системи, а саме витоку стислого повітря в місці з`єднання шлангу високого тиску з головним гальмівним краном, виникла під час ДТП.

Висновок автотоварознавчої експертизи № 14744 від 15.08.2017року, відповідно до якого, величина матеріального збитку завданого власнику у результаті пошкодження транспортного засобу ВАЗ 211040, р.н. НОМЕР_2 , визначається ринковою вартістю на момент пошкодження і становить 104 268,96грн.

Висновок автотоварознавчої експертизи № 14745 від 23.08.2017року, відповідно до якого, величина матеріального збитку завданого власнику автомобіля КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 у результаті ДТП від 05.11.2016року становить 16 288,97грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 у результаті ДТП від 05.11.2016року становить 54 296,58грн.

Протокол огляду відеозапису від 15.11.2016року, відповідно до якого, проведеним оглядом встановлено: лазерний диск DVD-R фірми «NANOTEX» білого кольору. При перегляді лазерного диску було встановлено, що на ньому мається відеозапис «ДТП Харьков 50 лет СССР 05.11.16.мп4» вагою 5063кб. При перегляді даного відеозапису було встановлено, що він довжиною 28 секунд. Даний відеозапис ведеться з автомобіля, скоріше за все на відео-реєстратор. Час доби світлий, опадів не має, оглядовість нормальна. На 13 секунді відеозапису автомобіль з якого ведеться відеозапис зупиняється в ряду автомобілів. Місце де він зупинився це перехрестя пр. Льва Ландау та вул. Краснодарської в м. Харкові. На 15 секунді в кадрі з`являється автомобіль «КАМАЗ» з бетономішалкою, який рухається з права на ліво відносно зйомки камери. Автомобіль, з якого ведеться відеозапис стоїть на вул. Краснодарській. Автомобіль «КАМАЗ» рухається по пр. Льва Ландау зі сторони пр. Ювілейного в бік вул. Олімпійській. На 17 секунді автомобіль починає здійснювати маневр лівого повороту на вул. Краснодарську. На 18 секунді в кадрі з`являється автомобіль чорного кольору, який рухається з ліва на право відносно об`єктива камери, тобто по пр. Льва Ландау зі сторони вул. Олімпійської в бік пр. Ювілейного. На 20 секунді відбувається зіткнення автомобіля «КАМАЗ» з автомобілем чорного кольору, який рухався у зустрічному напрямку. Автомобілі, які стоять попереду автомобіля з якого ведеться відеозапис частково закривають оглядовість автомобілів «КАМАЗ» та чорного кольору, траєкторію їх руху після зіткнення та траєкторію руху автомобіля «КАМАЗ» до зіткнення. В момент зіткнення автомобіль «КАМАЗ» та автомобіль чорного кольору рухалися. Швидкість руху автомобіля чорного кольору більша за швидкість руху автомобіля «КАМАЗ». Попереду автомобіля з якого ведеться відеозапис стоїть автомобіль по типу джип чорного кольору, з номерними знаками НОМЕР_4 . На 21 секунді на світлофорі для автомобілів з вулиці Краснодарська загорається жовтий сигнал. По закінченню огляду лазерний диск був упакований та опечатаний в паперовий конверт.

Лазерний диск був переглянутий в судовому засіданні, та відео яке міститься на ньому співпадає з встановленими обставинами, викладеними у протоколі від 15.11.2016року.

Постанова від 15.11.2016року, відповідно до якого відеозапис ДТП визнано речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.

Повідомлення КП «Харків-сигнал» №684 від 23.12.2016року, схема організації дорожнього руху на світлофорному об`єкті, відповідно до яких, світлофорний об`єкт пр.Льва Ландау вул.Халтуріна станом на 05.11.2016р. працював в локальному режимі (тобто не керувався ПСК-Р) за двох фазною схемою організацією дорожнього руху, яка характеризується наступними параметрами: 30сек. тривалість горіння зелених сигналів, які дозволяють рух транспорту по пр.Льва Ландау в бік пр.Ювілейного, лівий поворот на вул.Халтуріна і правий поворот на вул.Краснодарська (1 фаза); 23сек. тривалість горіння зелених сигналів, які дозволяють рух транспорту по пр.Льва Ландау в бік пр.Московського, лівий поворот на вул.Краснодарська і правий поворот на вул.Халтуріна (1 фаза); 25сек. - тривалість горіння зелених сигналів, які дозволяють рух транспорту з вул.Краснодарська на вул.Халтуріна, лівий і правий поворот на пр.Льва Ландау а також перехід пішоходів через проїзну частину пр.Льва Ландау (2 фаза); 17сек. - тривалість горіння зелених сигналів, які дозволяють рух з вул.Халтуріна на вул.Краснодарська, лівий і правий поворот на пр.Льва Ландау (2 фаза). Програмою роботи забезпечено миготіння зелених сигналів за 3 сек. До їх виключення. Перехідні такти: жовтий, червоно-жовтий 03сек. 05.11.2016року заявок про несправності світлофорного об`єкта пр.Льва Ландау вул.Халтуріна в диспетчерську службу не надходило.

Висновок автотехнічної експертизи №81/17 від 03.04.2017року, відповідно до якого, у даній дорожній ситуації водій автомобіля КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігання цієї події для водія автомобіля КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 визначалась виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. У Діях водія автомобіля КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 убачаються невідповідності вимогам п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 10.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку із ДТП. У даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 12.4 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 мав технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів шляхом виконання п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 12.4 Правил дорожнього руху України. У діях водія ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10, 12.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку із ДТП.

Висновок комплексної автотехнічної експертизи, експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи №13464/13465/12348 від 30.08.2017року , відповідно до якого, програмно-апаратними засобами, що є в розпорядженні експерта, при дослідженні відеофайлу «ДТП Харьков 50 лет СССР 05.11.16.мп4» записаного на лазерному диску DVD-R «NANOTEX» №MFP328UA040030101, ознак монтажу не встановлено, однак встановити ці факти у категоричній формі не представляється можливим у зв`язку з тим, що відеофайл «ДТП Харьков 50 лет СССР 05.11.16.мп4» є копією записаної за допомогою персонального комп`ютера. З наданого на дослідження відеозапису «ДТП Харьков 50 лет СССР 05.11.16.мп4», встановити час руху автомобіля КАМАЗ 53229С з моменту початку маневру лівого повороту до моменту зіткнення транспортних засобів, експертним шляхом не можливо з причин, наведених у дослідницький частині висновку. Виходячи з наданого відеозапису «ДТП Харьков 50 лет СССР 05.11.16.мп4» визначити швидкість руху автомобілів КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_2 експертним шляхом не представляється можливим з причин, наведених в дослідницькій частині висновку. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ 211040 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. По причині, вказаній у дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «чи мав водій автомобіля ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_2 технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди? Чи є в діях водія автомобіля ВАЗ 211040 р.н. НОМЕР_2 невідповідності вимогам ПДР України, які перебували з технічної точки зору в причинному зв`язку з ДТП?»,- на даному етапі дослідження експертним шляхом неможливо. Якщо водій автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 виконував виїзд на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух, то під час маневрування вліво він повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1 та п.16.6 ПДР України. Якщо водій автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 виконував виїзд на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух, то в даній дорожньо-транспортній пригоді технічна можливість для водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 попередити зіткнення з зустрічним автомобілем ВАЗ 211040, який рухався прямо, визначалась виконанням вимог п.10.1 та п.16.6 ПДР України. Якщо водій автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 виконував виїзд на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух, та не надав дорогу зустрічному автомобілю ВАЗ 211040, який рухався прямо, то дії водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.10.1 та 16.6 ПДР України, та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Якщо водій автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 здійснив виїзд на перехрестя, а в подальшому маневр повороту наліво, на сигнал світлофору, що забороняє рух, то в дорожній ситуації, що розглядається, він повинен був діяти відповідно до вимог п.п.8.7.3 е), 8.10 та п.10.1 ПДР України. Якщо водій автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 здійснив виїзд на перехрестя, а в подальшому маневр повороту наліво, на сигнал світлофору, що забороняє рух, то в даній дорожньо-транспортній пригоді технічна можливість для водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ 211040 визначалась виконанням вимог п.п.8.7.3 е), 8.10 та п.10.1 ПДР України. Якщо водій автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 здійснив виїзд на перехрестя, а в подальшому маневр повороту наліво, на сигнал світлофору, що забороняє рух, то дії водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п.8.7.3 е), 8.10 та п.10.1 ПДР України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Висновок експерта №1384-А/16 від 25.11.2016, відповідно до якого, у зв`язку з пригодою, можливо, 05.11.2016року у ОСОБА_7 мала місце закрита черепно-мозкова травма із саднами в лобній ділянці, клінічних проявів струсу головного мозку. Травма голови утворилася від дії тупих твердих предметів, могла виникнути в умовах ДТП при обставинах викладених у постанові, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого, у судовому засіданні підтверджена повністю.

При цьому суд не приймає до уваги висновок автотоварознавчої експертизи №14743 від 17.08.2017року, оскільки він не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до положень ч.6 ст.22 КПК України судом були створені необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків щодо виклику заявлених свідків в судове засідання.

Від допиту свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 прокурор відмовився. Судом було задоволено клопотання захисту про допит свідка ОСОБА_24 , однак стороною захисту не було забезпечено явку вказаного свідка в судове засідання.

Разом з тим, суд не приймає до уваги позицію обвинуваченого про те, що в момент зіткнення автомобіль КАМАЗ, яким він керував був у нерухомому стані, оскільки вказане не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються сукупністю вищезазначених доказів по справі, які суд визнає належними та допустимими доказами.

Судом критично оцінюються показання надані свідком ОСОБА_20 про те, що автомобіль КАМАЗ в момент ДТП не рухався, оскільки останній при дачі показань в суді плутався, його покази в цій частині були нечіткими, суперечливими, такими, які спростовані іншими доказами у справі, а відтак не заслуговують на увагу.

Захисник в судовому засіданні просила визнати DVD-R диск з відеозаписом ДТП недопустимим доказам, оскільки обвинувачений в категоричній формі заперечує ті обставини які зафіксовані на відео.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Даних про те, що отримання вказаного DVD-R диску з відеозаписом ДТП, відбулось внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, і що цей відеозапис здобуто завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини матеріали справи не містять, і такі дані не були представлені при розгляді справи в суді, а тому суд не вбачає підстав для визнання цього доказу недопустимим.

Також суд не приймає до уваги посилання захисника на необхідність визнання обвинуваченого невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та визнання інших доказів недопустимими, оскільки мотиви, покладені на обґрунтування позиції в цій частині суд розцінює як суб`єктивну оцінку доказів захисником, яка протирічить сукупності об`єктивних доказів у справі.

Суд враховує також практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, згідно яких Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Аналіз вищенаведених показів, та досліджених письмових доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у порушенні водієм ОСОБА_7 певних правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні доведена повністю.

А в цілому суд розцінює позицію обвинуваченого, як бажання уникнути покарання за вчинений злочин.

Наявність в діях водія ОСОБА_11 невідповідностей вимогам ПДР, які також перебували в причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, не ставлять під сумнів висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого. Адже, з огляду на те, що за наслідками ДТП саме потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження від яких наступила його смерть, суд дійшов висновку, що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії необережного тяжкого злочину.

Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за останнім місцем роботи в ТОВ «АВТОБУД 350» має позитивну характеристику, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченого на підставі ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, неповоротність спричинених наслідків у вигляді загибелі потерпілого ОСОБА_11 суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує, що обвинувачений грубо порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого настала смерть потерпілого ОСОБА_11 , а також роз`яснення, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судам кримінального покарання», виходячи з того, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.

У судових дебатах, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник просили застосувати до ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він підпадає під дію ст.1 цього Закону, так як має дитину, якій не виповнилося 18 років, відносно якої він не позбавлений батьківських прав.

Згідно п. «в» ч.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, які не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, якщо вони не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з відомостей матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 є батьком малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до фактичних обставин кримінального провадження, визнаних судом доведеними, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин за ч.2 ст.286 КК України, який є тяжким, але необережним, 05.11.2016 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, на підставі п. «в» ч.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» слід звільнити ОСОБА_7 від відбування основного та додаткового покарання.

Потерпілим ОСОБА_18 на досудовому слідстві був заявлений цивільний позов в якому він просив стягнути з цивільного відповідача ТОВ «АВТОБУД-350» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 121 243,43грн., а також моральну шкоду, завдану злочином в розмірі 500 000,00грн.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.03.2018року, потерпілий ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини установлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, протягом якого спадкоємець може також і відмовитися спадщини (ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1273 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

З огляду на викладене та враховуючи, що після смерті ОСОБА_16 правонаступниками не було повідомлено суд про прийняття чи відмови від спадщини після смерті потерпілого ОСОБА_16 що унеможливлює на час ухвалення вироку вирішення цивільного спору потерпілого ОСОБА_16 у межах даного кримінального провадження, а тому позов слід залишити без розгляду, роз`яснивши право спадкоємців на звернення до суду з позовом про відшкодування завданої шкоди у порядку цивільного судочинства.

Потерпілою ОСОБА_4 на досудовому слідстві був заявлений цивільний позов, який до початку судового розгляду був уточнений, та в якому вона просила суд стягнути з цивільного відповідача ТОВ «АВТОБУД-350» на її користь моральну шкоду, завдану злочином в розмірі 500 000,00грн. В обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди потерпіла зазначила, що внаслідок загибелі у ДТП її сина вона зазнала непоправних психологічних страждань, які порушили її звичайний спосіб життя, у зв`язку із тим, що втратила рідну людину, яка для неї була дуже дорога, опорю та підтримкою у всьому.

Крім того, потерпілою ОСОБА_5 на досудовому слідстві був заявлений цивільний позов, який до початку судового розгляду був уточнений, та в якому вона просила суд стягнути з цивільного відповідача ТОВ «АВТОБУД-350» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 11 407,00грн. які вона понесла на поминальні обіди та ритуальні послуги, що підтверджується оригіналами квитанцій та накладних, а також моральну шкоду, завдану злочином в розмірі 500 000,00грн. В обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди потерпіла зазначила, що внаслідок загибелі у ДТП її рідного брата з яким в неї були дуже гарні відносини, вона зазнала непоправних психологічних страждань, які порушили її звичайний спосіб життя, у зв`язку із тим, що втратила рідну людину, яка для неї була дуже дорога.

Представник цивільного відповідача ТОВ «АВТОБУД-350» - ОСОБА_9 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги потерпілих в повному обсязі з підстав викладених у відзивах.

Представник третьої особи ПАТ «СГ «ТАС» подав до суду письмові пояснення на цивільні позови потерпілих, відповідно до яких зазначив, що у разі звернення до АТ «СГ «ТАС» потерпілих, яким завдано майнову моральну шкоду у зв`язку з ДТП, яка сталася 05.11.2016року, внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та подання потерпілими у встановлений законом строк всіх, передбачених законом документів, АТ «СГ «ТАС» буде прийнято вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування, або про відмову у його здійсненні.

Дослідивши цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, потерпілий ОСОБА_11 загинув, що в свою чергу спричинило матеріальну та моральну шкоду його родичам. З метою відшкодування цієї шкоди потерпілі звернулись до ТОВ «АВТОБУД-350» про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту гл. 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття особа, яка завдала шкоду та особа, яка відповідає за шкоду. За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06.11.2013 року № 6-108цс13 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2018 року № 534/872/16-ц.

Як встановлено судом, на момент вчинення злочину ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах з ТОВ «АВТОБУД-350», а тому Товариство є належним цивільним відповідачем.

Відповідно до ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

У ст.2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» зазначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3 757,00грн., за ритуальні послуги, документально підтверджений оригіналом товарного чеку та накладною, а тому підлягає задоволенню.

Цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7 650,00грн., а саме витрат на поминальні обіди не підлягає задоволенню оскільки в силу Закону України «Про поховання та похоронну справу» не входять до витрат на поховання.

Відповідно до ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові ( дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки останньою не надано доказів проживання з братом на час його смерті однією сім`єю.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, за наявності його вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи той факт, що обвинуваченим, який перебував у трудових відносинах з ТОВ «АВТОБУД-350» заподіяна моральна шкода потерпілій ОСОБА_4 , що виразилась у моральних стражданнях через втрату близької людини, а також враховуючи характер і обсяг страждань потерпілої, їх тривалість, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з ТОВ «АВТОБУД-350» на користь потерпілої ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 250 000 грн.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення автотоварознавчої експертизи №14743 від 17.08.2017року в розмірі 2970,00грн. підлягають віднесенню за рахунок держави, оскільки судом не було прийнято висновок до уваги.

Інші процесуальні витрати по оплаті судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешти накладені Ухвалами Київського районного суду м.Харкова від 08.11.2016року на автомобіль КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 211040, р.н. НОМЕР_2 підлягають скасуванню.

Арешт, накладений Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.08.2017року на майно ТОВ «АВТОБУД-350», а саме: автомобіль КАМАЗ-53229с, р.н. НОМЕР_5 , автомобіль КАМАЗ-53229N, р.н. НОМЕР_6 , автомобіль КАМАЗ-53229, р.н. НОМЕР_7 , автомобіль КАМАЗ-65115, р.н. НОМЕР_8 в силу п.4 ч.2 та ч.6 ст.170 КПК України скасуванню не підлягає з метою забезпечення цивільних позовів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді - 4 /чотирьох/ років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі п. «в» ч.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_7 від основного та додаткового покарання.

Цивільний позов ОСОБА_16 про відшкодування майнової та матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУД-350» на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3 757,00грн.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_5 - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУД-350» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 250 000,00грн.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ-211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на штрафному майданчику передати спадкоємцям померлого ОСОБА_11 ;

- автомобіль КАМАЗ-53229С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання власнику ТОВ «АВТОБУД-350» залишити у власності Товариства;

- відеозапис ДТП залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 20 258,08грн. на користь держави.

Процесуальні витрати на проведення автотоварознавчої експертизи №14743 від 17.08.2017року в розмірі 2970,00грн. віднести за рахунок держави

Арешти накладені Ухвалами Київського районного суду м.Харкова від 08.11.2016року на автомобіль КАМАЗ 53229С, р.н. НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 211040, р.н. НОМЕР_2 скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1