17.02.2022 Єдиний унікальний номер 205/7658/20
Провадження № 1-кп/205/52/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000030 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має неповну середню освіту, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 24.11.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 128, 70 ч. 1 КК України до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від покарання, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком в два роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 08.07.2020 року близько о 02 годин 00 хвилин, знаходився в приміщенні кафе «Релакс», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 32, де сидячи за столом помітив на вказаному столі мобільний телефон: «Iphone 6s Plus, Space Gray» 64 GB IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме вищевказаного мобільного телефону, який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості шляхом вільного доступу, взяв вищезазначений мобільний телефон а саме: «Iphone 6s Plus, Space Gray» 64 GB IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 3068, 10 грн., який лежав на столі, після чого пішов на вихід з приміщення кафе «Релакс». Надалі, утримуючи при собі викрадене майно ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми кримінально-протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 3068 гривень 10 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав у повному обсязі, суду пояснив, що він з 07 на 08 липня 2020 року прийшов в кафе «Релакс», де підсів за стіл до ОСОБА_6 , яка перебувала в компанії знайомих, де вони разом відпочивали та вживали алкогольні напої. Після чого, він, ОСОБА_3 , попрохав чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , з яким він сидів за одним столом в кафе і який є знайомим ОСОБА_6 , дати йому телефон, щоб зателефонувати матері або дружині, оскільки свого телефону в нього не було. Він взяв телефон ОСОБА_8 та вийшов на вулицю, при цьому достеменно марки вказаного телефону не пам`ятає, зазначивши що це був мобільний телефон марки або «Samsung» або «Huawei». Після того, як він, ОСОБА_3 , повернувся до приміщення кафе, вони разом із ОСОБА_8 вийшли на вулицю, де він ще раз зателефонував та віддав мобільний телефон Роману. Надалі, ОСОБА_8 поклав мобільний телефон до кишені та вони разом зайшли до кафе. Також, ОСОБА_3 суду пояснив, що ОСОБА_6 виходила з приміщення кафе приблизно на 30 хвилин, після чого повернулася та повідомила, що в неї зник мобільний телефон та запропонувала 100 доларів за повернення телефону. При цьому, ОСОБА_3 зазначив, що телефону ОСОБА_6 він не бачив.

Попри повне невизнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 08 липня 2020 року вона перебувала в кафе «Релакс» за адресою вул. Данила Галицького, 32, де зустріла компанію знайомих. Пізніше прийшов ОСОБА_3 , підсів до них за стіл та вони разом відпочивали і вживали алкогольні напої. Близько 02 год. 00 хв. вона вийшла на вулицю покурити та забула на столі свій мобільний телефон «Iphone 6s Plus», при цьому за столом залишався ОСОБА_3 та ще деякі люди, які саме вона не пам`ятає. Повернувшись через 10 хвилин до приміщення кафе, вона виявила відсутність свого телефону. Пізніше, бармен Рита повідомила, що кафе зачиняється, проте вона, ОСОБА_6 , вимагала подивитися камери відеоспостереження та викликати поліцію. Надалі, вона вийшла на вулицю та попрохала незнайомих людей викликати поліцію. Через деякий час, до неї підійшов ОСОБА_3 та запропонував надати 2000 грн. за повернення телефону. На наступний день вона отримала від власника кафе відеозапис з камер спостереження, де побачила як ОСОБА_3 взяв її телефон та поклав собі в кишеню.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона працює в кафе «Релакс» та знайома з ОСОБА_3 близько двох років. Повідомила, що в ніч з 07 на 08 липня точно рік не пам`ятає, потерпіла ОСОБА_6 відпочивала разом з компанією в кафе «Релакс» та пізніше до них за стіл підсів ОСОБА_3 зі своїм знайомим, вони разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_3 спочатку сидів навпроти потерпілої ОСОБА_6 , а потім підсів поряд ліворуч від неї. При цьому, свідок ОСОБА_9 повідомила, що на столі біля потерпілої ОСОБА_6 лежав мобільний телефон «Iphone» та інших телефонів на столі в той день вона не бачила. Пізніше ОСОБА_6 повідомила про те, що в неї вкрали мобільний телефон. Оскільки робочий день вже закінчився, вона, ОСОБА_9 закрила кафе. На наступний день приїхали співробітники поліції та при перегляді відео з камер спостереження було видно, як ОСОБА_3 взяв зі столу мобільний телефон та пішов.

Окрім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.07.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_6 просить вжити заходів до невідомої особи, яка 08.07.2020 року близько 02 год 00 хв за адресою м. Дніпро, вул. Данили Галицького, 32 в приміщенні кафе «Релакс» викрала Iphone 6s Plus;

- протоколом огляду місця події від 08.07.2020 року з фото-таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 32. Вхід до приміщення здійснюється через металопластикові двері, в приміщенні по правій стороні розташовані столи зі стільцями, за ними туалетна кімната, з лівої сторони та навпроти входу барна стійка та холодильники, за барною стійкою розташовані торгівельні стелажі з торгівельною продукцією та спиртними напоями. В даному приміщенні та вході виявлені камери відеоспостереження;

- висновком судово-товарознавчої експертизи №3474-20 від 27.08.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість викраденого майна, а саме: мобільного телефону Iphone 6S Plus 64 GB IMEI: НОМЕР_1 , що було придбано близько 5-6 років тому (товарний чек втрачено), станом на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто на 08.07.2020 року складала 3068 грн 10 коп.;

- протоколом перегляду компакт-диска з відеозаписом від 08.07.2020 року з фото-таблицею до нього, відповідно до якого за участю потерпілої ОСОБА_6 здійснено перегляд компакт-диску з відеозаписами з камер спостереження, розташованих у будинку за адресою: АДРЕСА_3 . При включенні файлу №1, який знаходиться на диску «VIDEX DVD-R 4.7GB» на моніторі з`являється відеозапис з камери відеоспостереження. На відеозаписі видно, що чоловік в світлій футболці з надписами, джинсових бріджах, кросівках темного кольору, худордлявої статури, зріст приблизно 1.70-1.75 м, волосся середньої довжини, який в приміщенні кафе «Релакс» за адресою: м. Дніпро, вул. Д.Галицького, 32, сидячи за столом обернувся та впевнившись, що власника телефону поруч немає правою рукою взяв телефон потерпілої та пішов на вихід з приміщення. При включенні файла №2 видно як ОСОБА_3 біля входу в приміщення кафе «Релакс» розмовляє з невідомими. В ході перегляду відеозаписів, потерпіла ОСОБА_6 вказала на особу ОСОБА_3 та впізнала його;

- протоколом перегляду компакт-диска з відеозаписом від 27.08.2020 року з фото-таблицею до нього, відповідно до якого за участю підозрюваного ОСОБА_3 здійснено перегляд компакт-диску з відеозаписами з камер спостереження, розташованих у будинку за адресою: АДРЕСА_3 . При включенні файлу №1, який знаходиться на диску «VIDEX DVD-R 4.7GB» на моніторі з`являється відеозапис з камери відеоспостереження. На відеозаписі видно, що чоловік у світлій футболці з надписами, джинсових бріджах, кросівках темного кольору, худордлявої статури, зріст приблизно 1.70-1.75 м, волосся середньої довжини, який в приміщенні кафе «Релакс» за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 32, сидячи за столом обернувся та впевнившись, що власника телефону поруч немає правою рукою взяв телефон потерпілої та пішов на вихід з приміщення. При включенні файла №2 видно як ОСОБА_3 біля входу в приміщення кафе «Релакс» розмовляє з невідомими. В ході перегляду відеозаписів, ОСОБА_3 впізнає себе та повідомляє, що дійсно вчинив вищезазначені дії, які виялвені в ході перегляду даних відеозаписів.

В судовому засіданні у присутності сторін кримінального провадження переглянутий відеозаписи з компакт-диску DVD-R 4.7 GB.

На першому відеозаписі з камери відеоспостереження, що розташована в приміщенні кафе «Релакс» за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 32 зображений чоловік худордлявої статури, зовні схожий на ОСОБА_3 , який одягнутий в світлу футболку з надписами, джинсові бріджи, кросівки темного кольору. Вказаний чоловік, сидячи за столом обернувся та озирнувшись по сторонам, правою рукою взяв зі столу мобільний телефон та пішов на вихід з приміщення.

На другому відеозаписі з камери відеоспостереження, що розташована біля входу в приміщення кафе «Релакс» зображено як чоловік зовні схожий на ОСОБА_3 розмовляє з невідомими особами.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що на переглянутих відеозаписах зображений саме він та зазначив, що на відео зафіксовано, як він взяв мобільний телефон, який належав малознайомому ОСОБА_8 , при цьому, заперечував, що це був мобільний телофон «Iphone», який належав потерпілій ОСОБА_6 .

Суд вважає, що категоричне заперечення ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину спростовано сукупністю досліджених в ході судового провадження доказів, сумніватися у достовірності яких у суду відсутні жодні підстави.
Так, позиція обвинуваченого ОСОБА_3 що зі столу він брав телефон, який належав малознайомому чоловікові ОСОБА_8 та з його дозволу спростовується показами потерпілої ОСОБА_6 , яка під час допиту категорично, послідовно та впевнено стверджувала, що належний їй мобільний телефон «Iphone 6s Plus» вона поклала на стіл, за яким вона, ОСОБА_3 та інші особи сиділи у кафе «Релакс» за обставин, викладених в обвинувальному акті, після цього вийшла з приміщення вказаного кафе, залишивши телефон на столі, а після повернення до кафе виявила його відсутність. При цьому, потерпіла стверджувала, що окрім її телефону «Iphone 6s» на столі інших телефонів не було.

Покази потерпілої ОСОБА_6 повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що під час перебування у кафе «Релакс», де вона працює барменом, обвинуваченим ОСОБА_10 , потерпілою ОСОБА_6 та іншими особами, на столі, за яким вони відпочивали у спільній компанії, окрім мобільного телефону «Iphone 6s», інших телефонів, зокрема телефонів марки «Samsung» або «Huawei» на столі не було.

Суд визнає покази потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою та з відомостями, які містяться на дослідженому у судовому засіданні відеозапису камери відеоспостереження приміщення кафе «Релакс» на якому вбачається, що на столі, за яким перебувала компанія осіб за участю ОСОБА_3 , був покладений лише один мобільний телефон темного кольору, який ОСОБА_3 взяв своєю рукою, після чого вийшов з приміщення кафе.

Сумніватися у правдивості показів потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 у суду відсутні жодні підстави.

Таким чином, суд визнає недостовірними покази обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що за обставин, викладених в обвинувальному акті, він взяв зі столу в кафе «Релакс» не телефон «Iphone 6s», який належить потерпілій, а мобільний телефон марки «Samsung» або «Huawei», який належить чоловіку на ім`я ОСОБА_8 , який перебував у кафе разом з ними, та вважає ці покази способом захисту від пред`явленого обвинувачення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає перебування на його утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який вину у вчинені інкримінованому йому злочині не визнав, не розкаявся, заподіяну шкоду не відшкодував, має судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, оскільки ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення до ухвалення попереднього вироку Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 24.11.2020 року, яким останній засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки та звільнений від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, суд не вбачає можливим застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з чим, вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2020 підлягає самостійному виконанню.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 , в якому остання просить стягнути з обвинуваченого 3068 гривень 10 копійок майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_6 посилається на те, що в ході злочинних дій обвинуваченого у нього було викрадене належне їй майно, а саме мобільний телефон «Iphone 6s Plus, Space Gray» 64 GB та завдано моральну шкоду, яка полягала у душевному стражданні пережитому нею у зв`язку із самим фактом крадіжки.
Потерпіла ОСОБА_6 позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Прокурор ОСОБА_5 при вирішенні цивільного позову покладався на розсуд суду.
Захисник адвокат ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні цивільного позову, посилаючись на невинуватість ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні та необґрунтованість позовних вимог.
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов не визнав у повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на свою невинуватість у пред`явленому обвинуваченні та необґрунтованість позовних вимог.
При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.
Так, відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи те, що дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що незаконними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3068 гривень 10 копійок грн., яка на теперішній час не відшкодована, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої підлягають задоволенню у цій частині.
Щодо вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.
У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд погоджується з тим, що потерпілій ОСОБА_6 дійсно спричинено моральну шкоду в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , яка виразилася у зазнанні потерпілою душевних страждань, пережитих нею у зв`язку із фактом крадіжки.
Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач.
Вирішуючи питання про задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи з засад справедливості та співмірності, враховуючи характер та наслідки вчиненого обвинуваченим діяння, глибину психічних переживань потерпілої ОСОБА_6 у зв`язку з вчиненням щодо неї крадіжки, вважає достатнім та справедливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 в якості відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була проведена судова товарознавча експертизи № 3474-20 від 27.08.2020 року, витрати на яку складають 326 грн. 88 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речовий доказ, визнаний у кримінальному провадженні: DVD-диск з відеозаписом відповідно до ст.100 КПК підлягає збереженню в матеріалах кримінального провадження;

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення полі строком на три роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_3 в порядку виконання цього вироку.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2020 року відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 3068 (три тисячі шістдесят вісім) гривень 10 копійок матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 326 (триста двадцять шість) гривень 88 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 3474-20 від 27.08.2020 року.

Речовий доказ, визнаний у кримінальному провадженні:

-DVD-диск з відеозаписом - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1