Справа № 699/280/22
Номер провадження 1-кс/699/39/22
УХВАЛА
про відмову у задоволенні скарги

17.03.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Слідчого відділення Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:
До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України надійшла скарга на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зі змісту скарги вбачається, що оскаржується бездіяльність слідчих Слідчого відділення Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області.

За змістом поданої скарги ОСОБА_3 вказує на те, що 07.03.2022 він звернувся до поліції з заявою про озброєний напад невідомими особами приблизно після 17 год. на його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував зі знайомою жінкою у машині на території с. Валява Черкаського району Черкаської області.

Син заявника разом зі знайомою перебував у машині на одній з вулиць села Валява. До цього автомобіля під`їхав темно-червоний автомобіль «Нива», у якому було двоє чоловіків. З машини вийшов озброєний помповою рушницею чоловік, підійшов до машини, де був син заявника з жінкою. Незнайомий чоловік пересмикнув затвор рушниці та наказав синові заявника вийти з машини, що останній і зробив. Невідомий чоловік наказав синові заявника надати машину до огляду. Син пояснив що у вікна все видно, бо машина не має закритого багажника, але чоловік у дуже жорсткій формі, погрожуючи зброєю, наказав відкрити двері і син був змушений виконати його вимоги. Побачивши, що у машині нічого нема, чоловік пішов геть, сів у свою машину та поїхав.

Пізніше син заявника дізнався, що той чоловік був ОСОБА_5 , який мешкає у селі Валява, а про другого учасника події нічого не відомо.

Скаржник вважає, що описані ним події підпадають під ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто за попередньою змовою групою осіб було вчинено розбій.

Тому про дану подію ОСОБА_3 повідомив поліцію за телефоном 102 (реєстраційний номер у журналі № 122 від 07.03.2022). Однак всупереч положенням ст. 214 КПК України станом на дату подачі скарги заявник не отримав повідомлення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

За змістом прохальної частини скарги заявник просить:

-зобов`язати слідчого внести до ЄРДР заяву ОСОБА_3 та повідомити останньому її номер через електронну пошту;

-розглянути скаргу без присутності ОСОБА_3 , так як у державі карантинні заходи та воєнний стан;

-прийняти окрему ухвалу щодо бездіяльності слідчого, який з корупційних мотивів приховує злочин.

У порядку автоматичного розподілу вказана скарга надійшла на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 09.03.2022 відкрито провадження з розгляду даної скарги, її розгляд призначено на 11.03.2022 та зобов`язано начальника СВ ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надати суду до початку судового засідання всі наявні документи, які стосуються зазначеної скарги (реєстраційний номер у журналі № 122 від 07.03.2022).

Однак посилаючись на те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2020 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, орган досудового розслідування не зміг у встановлений слідчим суддею строк надати необхідні для розгляду скарги документи, у зв`язку з чим її розгляд було відкладено на 15.03.2022 та у подальшому на 17.03.2022.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У судове засідання були викликані скаржник та слідчий, проте до суду вони не з`явилися.

ОСОБА_3 у скарзі зазначав, що просить її розгляд здійснювати без його участі.

Начальник СВ ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 направив слідчому судді матеріали перевірки по ЄО № 122 від 07.03.2022, зокрема пояснення представника територіальної оборони, який зупинив автомобіль сина скаржника. Додатково повідомив, що заява ОСОБА_3 не містить відомостей про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, тому ця заява розглядається відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян». Також зазначено, що про результати розгляду буде повідомлено заявника. Крім того, просив судове засідання проводити без його участі.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зокрема у вказаному порядку може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

При цьому, положеннями КПК України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу.

Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132 КПК України, скарги в порядку ст. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається, згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За приписами ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до статей 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, передбачених цим кодексом.

У порядку, визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Оцінивши обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 не містить відомостей, які б вказували на вчинення конкретного злочину за вказаних ОСОБА_7 обставин. Заява не містить фактичних обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та жодних доказів на підтвердження неправомірних дій, а містить лише оціночні судження скаржника щодо події, яка відбулася.

Указане підтверджується тим, що положеннями ч. 2 ст. 187 КК України передбачено відповідальність за розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм.

Згідно зі змістом ч. 1 ст. 187 КК України розбоєм є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Водночас, з заяви ОСОБА_3 в поліцію вбачається, що майном його сина ніхто не заволодів та не намагався заволодіти. Зміст вимог невідомих заявнику осіб полягав у необхідності здійснення перевірці осіб та транспортного засобу на наявність підозрілих осіб та/чи речей. У скарзі заявник зазначає «Побачивши, що у машині нічого нема, чоловік пішов геть, сів у свою машину та поїхав».

З пояснень ОСОБА_8 (представник територіальної оборони) вбачається, що 07.03.2022, близько 17.30 год. в с. Валява по вул. Дерев`янка ним було виявлено автомобіль Opel Zafira червоного кольору, у якому перебував ОСОБА_3 з дівчиною. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану вказаний автомобіль здався йому підозрілим. ОСОБА_8 поцікавився у вказаних осіб про те, що вони там роблять, та попередив їх про комендантську годину, після чого особи на автомобілі поїхали в невідомому напрямку. Зазначив, що зброєю він нікому не погрожував.

Як зазначено вище 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про оборону України» територіальна оборона України організовується та здійснюється відповідно до Закону України «Про основи національного спротиву» з урахуванням особливостей, визначених законодавством про оборону, мобілізацію та правовий режим воєнного стану.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про основи національного спротиву» складовими національного спротиву є територіальна оборона, рух опору та підготовка громадян України до національного спротиву.

Завданнями територіальної оборони є:

- своєчасне реагування та вжиття необхідних заходів щодо оборони території та захисту населення на визначеній місцевості до моменту розгортання в межах такої території угруповання військ (сил) або/чи угруповання об`єднаних сил, призначених для ведення воєнних (бойових) дій з відсічі збройної агресії проти України;

- участь у здійсненні заходів щодо тимчасової заборони або обмеження руху транспортних засобів і пішоходів поблизу та в межах зон/районів надзвичайних ситуацій та/або ведення воєнних (бойових) дій;

- участь у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах;

- участь у боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами, іншими збройними формуваннями агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про основи національного спротиву» виконання завдань територіальної оборони здійснюється поза районами ведення воєнних (бойових) дій.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про основи національного спротиву» встановлено, що застосування зброї, бойової техніки та спеціальних засобів Збройними Силами України, іншими складовими сил безпеки та сил оборони під час виконання завдань територіальної оборони здійснюється відповідно до законодавства України.

Члени добровольчих формувань територіальних громад мають право застосовувати під час виконання завдань територіальної оборони особисту мисливську зброю, стрілецьку зброю, інші види озброєння та боєприпаси до них у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Ураховуючи введення в Україні воєнного стану представники територіальної оборони наділені повноваженнями обмежувати рух транспортних засобів, забезпечувати заходи громадської безпеки і порядку в населених пунктах, брати участь у боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами, зокрема шляхом встановлення осіб громадян та огляду їхніх транспортних засобів на наявність підозрілих речей. Крім того, членам добровольчих формувань територіальних громад дозволено застосовувати зброю.

З огляду на вказане, в діях ОСОБА_9 явно відсутній склад кримінального правопорушення, у тому числі передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Зважаючи на викладене скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги ОСОБА_3 прийняти окрему ухвалу, щодо бездіяльності слідчого, який з корупційних мотивів приховує злочин, слідчий суддя зазначає про те, що положення чинного Кримінального процесуального кодексу України не передбачають винесення окремих ухвал (постанов).

Разом з тим слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу скаржника, що під час дії воєнного стану, як особливого періоду, необхідно з посиленою увагою дотримуватися приписів чинного, у тому числі кримінально-процесуального, законодавства. Ураховуючи введений в країні воєнний стан та суттєве збільшення навантаження на суддів як носіїв судової влади, подання безпідставних скарг (заяв), які за законом мають розглядатися як невідкладні, може бути розцінено як підривна діяльність в державі.
Керуючись ст.ст. 38, 303-307, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих Слідчого відділення Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити скаржнику та слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, установленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1