Справа № 192/381/22
Провадження № 1-в/192/52/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 рокуСолонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ СВК №21 ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне Дніпропетровської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, засудженого:

- 23.01.2019 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України на підставі ч.1 ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

Початок строку: 27.02.2018 року
Кінець строку: 16.01.2023 року
встановив:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в якому засуджений зазначає, що своєю добросовісною поведінкою та сумлінною працею довів своє виправлення.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково. Посилався на те, що він працює оператором екструдера, одружився в лютому 2022 року та його дружина має двох дочок, вони потребують його підтримки та допомоги. Крім того у зв`язку з війною на Україні вважає, що буде більш корисний на волі. Він би не звертався з клопотанням, оскільки залишилось не так багато часу до його звільнення, однак умови воєнного стану змінили його ставлення до свого громадянського боргу та він бажає, щоб діти пишались ним, а не тільки знали про його судимості. При цьому на питання суду щодо причин порушення умов утримування та вчинення аналогічних порушень, які виразились у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння пояснити не зміг.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, але не довів його. Комісією установи 23.04.2021 відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо його умовно-дострокового звільнення. Засуджений двічі мав стягнення у вигляді суворих доган, які погашені за плином часу, доган за вживання алкоголю та всі заохочення застосовані до нього лише протягом 2021- початку 2022 року, хоча він перебуває в установі з 2018 року.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки засуджений став на шлях, але не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, встановив таке.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_5 відбуває покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019, яким він засуджений за за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України. Дійсно відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Згідно характеристики ОСОБА_5 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 28.02.2018 року. За період перебування в УВП №4 м. Дніпро характеризувався посередньо, порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 02.08.2018 року. Працевлаштований на виробництві установи до ССЦ№1, до праці ставиться задовільно. За час відбування покарання характеризується задовільно. Допустив два порушення режиму утримання, за що мав два стягнення, які погашені за плином часу, має п`ять заохочень. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи намагається ставиться сумлінно Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере. Реалізував програми диференційованого виховного впливу «Професія», «Освіта», закінчив ПТУ установи за спеціальністю «муляр-штукатур» та середню школу при установі. Бере участь в роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу ради колективу засуджених, секція виробнича. Підтримує зв`язки з рідними.

06.09.2019 комісією установи відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України як особі, що не стає на шлях виправлення.

05.06.2020 комісією установи відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, згідно ст.82 Кримінального кодексу України, як особі, що не стала на шлях виправлення.

23.04.2021 комісією установи відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 як особі, що не довела свого виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання своїх обов`язків є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Аналізуючи поведінку засудженого ОСОБА_5 за весь період відбування покарання, суд враховує, що він має п`ять заохочень застосовані до нього 12.04.2021, 13.07.2021, 23.08.2021, 19.10.2021, 21.01.2022, має два погашені стягнення, працевлаштований на виробництві установи, до праці ставиться задовільно, характеризується також задовільно.

Судом враховано особу засудженого ОСОБА_5 в цілому, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення, однак до погашення судимості він знову вчинив умисні корисливі злочини, що свідчить про стійкість сформованих уявлень ОСОБА_5 про можливу поведінку та неповністю сформовані уявлення про належну поведінку, як громадянина України.

Суд вважає, що посилання ОСОБА_5 на більшу корисність на волі у воєнний час є дещо перебільшеними, оскільки як зазначає сам ОСОБА_5 він не служив оскільки досить рано був притягнутий до кримінальної відповідальності.

Суд також вважає, що застосовані до ОСОБА_5 заохочення лише починають свідчити про позитивну динаміку в зміні особистості ОСОБА_5 .
Відсутність критичного ставлення до причин порушення режиму відбування покарання, причин вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень за які він відбуває покарання свідчить про те, що основна мета призначеного ОСОБА_5 покарання на даному етапі ще не досягнута.
З огляду на запроваджений в країні воєнний стан та суспільну небезпеку корисливих злочинів, за вчинення яких він відбуває покарання, особу ОСОБА_5 та поведінку протягом всього строку відбування покарання,приходить до висновку, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 є недоцільним, тому в задоволенні клопотання суд відмовляє.
На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Повна ухвала складена 24.03.2022.

Суддя ОСОБА_1