УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002110 від 25.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.11.2021 до ЧЧ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 24.11.2021 року біля 23:00 год. невідомі особи проникли до кв. АДРЕСА_1 , де застосували насильство відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яке було небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволоділи їх грошовими коштами в сумі 1300 грн., мобільним телефоном марки «SamsungA100S», вартістю 2000 грн. та мобільним телефоном марки «iPhone 6», вартістю 2000 грн.

25.11.2021 слідчим Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- рушник з плямами речовини бурого кольору, який упаковано та вилучено у паперовий конверт НПУ коричневого кольору;

- мобільний телефон марки «Iphone 6» сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який знаходиться в чохлі темно-сірого кольору, упаковано та вилучено до спеціального пакету НПУ FPS5009805.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вище зазначених предметів, які визнані речовими доказами та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Підставою тимчасового вилучення майна є те, зазначені речі та одяг, є предметами кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна про дату та час розгляду клопотання був повідомлений, в судове засідання не з`явився.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений мобільний телефон ймовірно є об`єктом кримінально-протиправних дій та може містити на собі сліди кримінального правопорушення, а також може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Рушник з плямами бурого кольору може містити на собі сліди кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речового доказу, а також необхідність проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном. В свою чергу, не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зміни або приховування, що призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення необхідних слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002110 від 25.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 а саме на: рушник з плямами речовини бурого кольору, який упаковано та вилучено у паперовий конверт НПУ коричневого кольору та мобільний телефон марки «Iphone 6» сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який знаходиться в чохлі темно-сірого кольору, упаковано та вилучено до спеціального пакету НПУ FPS5009805.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1