30.09.2021
Справа № 642/6175/21
Провадження № 1-кс/642/3334/21
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу захисника ОСОБА_3 , діючого в інтересах заявника ОСОБА_4 , на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2021 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 14.06.2021 року про відмову визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0001376 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365 та ч. 1 ст.383 КК України.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001376 від 31.08.2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365 та ч. 1 ст.383 КК України,
25.09.2020 ним була подана слідчому особиста заява ОСОБА_4 від 13.09.2020 про залучення її до кримінального провадження в якості потерпілої. На заяву про залучення потерпілою була отримана відповідь слідчого ОСОБА_6 від 29.09.2020 з повідомленням про те, що заява ОСОБА_4 буде врахована під час досудового розслідування.

Постанови про відмову визнати ОСОБА_4 потерпілою слідчий ОСОБА_6 не приймав. Отже слідчий згідно ч. 2 ст. 55 КПК України вчинив належну процесуальну дію надав відповідь про врахування її заяви, тобто залучив ОСОБА_4 до кримінального провадження №0001376 в якості потерпілої і надав можливість реалізовувати права, передбачені ст. 56 КПК України.

03.11.2020 ним, як представником потерпілої ОСОБА_4 , слідчому ОСОБА_6 на підставі ст. 221 КПК України було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001376. Це клопотання було задоволено, про що направлена відповідь від 06.11.2020. Матеріали кримінального провадження були надані для ознайомлення, як представнику потерпілої. Також статус ОСОБА_4 , як потерпілої, визнавався прокурором-процесуальним керівником.
13.11.2020 за заявою ОСОБА_4 було зареєстровано інше кримінальне провадження № 0001764 за ч. 1 ст. 383 КК України. Оскільки провадження № 0001376 та № 0001764 були між собою пов`язані, то 03.12.2020 ним, як представником потерпілої ОСОБА_4 , було подано клопотання прокурору про об`єднання цих кримінальних проваджень згідно ст. 217 КПК України. Це клопотання було задоволено прокурором, про що було повідомлено листом Харківської обласної прокуратури від 09.12.2020. Постановою прокурора від 09.12.2020 кримінальні провадження були об`єднані в загальне провадження № 0001376.
Відповідно ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні продовжила перебувати в статусі потерпілої особи. Процесуальний статус ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0001376 станом на 14.06.2020 був чітко визначений і правових підстав для його подальшої зміни слідчим ОСОБА_5 на статус «заявника» не мав.
14.06.2021 слідча ОСОБА_5 повторно розглянула заяву ОСОБА_4 від 13.09.2020 про залучення в якості потерпілої та без будь-яких законних підстав та поза межами розумних строків (майже через дев`ять місяців) винесла незаконну та необгрунтовану постанову про відмову визнати її потерпілою у кримінальному провадженні.
Скаржник вважає, що постанова від 14.06.2021 року про відмову у задоволенні заяви у кримінальному провадженні № 0001376, є незаконною, необґрунтованою, такою, що була винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, та відповідно підлягає скасуванню.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 подану скаргу підтримав повністю, пославшись на викладені в ній обставини.
Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у його відсутність.
Дослідивши скаргу з додатками, долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001376 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1 ст.365 та ч. 1 ст.383 КК України.
14.06.2021 року вищезазначений слідчий ДБР виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0001376.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий мотивував відмову в задоволенні заяви, тим, що піддала сумніву підпис ОСОБА_4 на заяві про залучення потерпілою, з підстав того, що остання мешкає у Князівстві Монако, а також відповідно до вимоги ст. 55 КПК Украіни, у поданій нею заяві не вказано яка саме матеріальна або моральна шкода спричинена діями працівниками поліції, в чому вона полягала та розмір такої шкоди, якими об`єктивними даними доводиться її існування, а відтак не має пресуального статусу потерпілої в межах вказаного кримінального провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визннанні потерпілою.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні заяви.
Слідчий суддя не погоджується з такою позицію слідчого, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:
місце і час прийняття постанови;
прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;
мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст прийнятого процесуального рішення;
місце та час (строки) його виконання;
особу, якій належить виконати постанову;
можливість та порядок оскарження постанови.
В той же час постанова слідчого вищевказаним вимогам не відповідає, оскільки, як вірогідно встановлено слідчим суддею ОСОБА_4 в ході досудового слідства не допитувалася слідчим, у зв`язку з чим слідчим не було належним чином перевірені обставини спричинення останній моральної, фізичної або майнової шкоди. Крім того слідчий не має компетенції визначати розмір відшкодування моральної шкоди, оскільки він визначається судом. Тому є неправомірною відмова визнавати особу потерпілою за відсутності визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті в заяві про злочин або в заяві про залучення потерпілим. Потерпіла особа має право подати докази і сформувати позовні вимоги із визначенням грошової компенсації протягом всього досудового розслідування. Проте слідчим ці положення, які безпосередньо виходять із вимог КПК України , не враховані.
Отже мотиви наведені слідчим у постанові про відмову в задоволенні заяви суперечить фактичним обставинам справи.
А відтак постанова слідчого є немотивованою, а отже такою, що підлягає скасуванню.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 55, 110, 220, 303, 306 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 14.06.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0001376 від 03.09.2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365 та ч. 1 ст.383 КК України.
Зобов`язати слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001376 від 03.09.2020 повторно, розглянути клопотання ОСОБА_4 від 13.09.2020 та її представника- адвоката ОСОБА_3 від 25.09.2020 в порядок та строк, визначений ст. 220 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1