Справа № 442/9924/21
Провадження № 1-кп/442/103/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000376 від 12.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою- спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, ні адвокатом та депутатом не є, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє 18 березня 2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 відбуваючи покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», що за адресою: м. Дрогобич, вул. Трускавецька 77, 11.10.2021 близько 15 год. 50 хв., перебуваючи біля входу у адміністративний корпус установи на землі знайшов (придбав) поліетиленовий згорток із вмістом подрібненої речовини зеленого кольору рослинного походження, розгорнувши який відчув специфічний запах та усвідомив, що це наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМ України № 770 від 06.05.2020. Маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів та зловживання ними», від 15.02.1995, взяв його з собою, тим самим придбав його, та сховавши вказану наркотичну речовину у праву кишеню своєї кофти, зберігав при собі для власного вживання без мети збуту до 11.10.2021.

В подальшому, 11.10.2021, близько 16 год. 10 хв., оперуповноваженим ОВ ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 на сходовій клітці адміністративного корпусу вказаної виправної установи, що за адресою: м. Дрогобич, вул. Трускавецька 77, у ОСОБА_3 було виявлено поліетиленовий згорток із вмістом подрібненої речовини зеленого кольору рослинного походження, яку він придбав за вищевказаних обставин та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта вилучена у ОСОБА_3 подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 12,35 грам.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, та його дії підлягають правовій кваліфікації за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

23.12.2021 між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 , повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: обмеження волі строком на 1 (один) рік, та на підставі п.п. б, п.1 ст. 72 КК України перевести покарання у виді обмеження волі в більш суворий вид покарання позбавлення волі на 6 (шість) місяців, та на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 18 березня 2021 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за яким йому призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення у тій послідовності, що викладено в обвинувальному висновку, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, також пояснив, що розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, вид та міру покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди.
Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного та прокурора про затвердження угоди про визнання винуватості.
Заслухавши учасників підготовчого судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, угоду у про визнання винуватості, розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.
Захисник в судовому засіданні проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості не заперечував.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 309 КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Щодо процесуальних витрат у розмірі 2059, 44 гривні за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, то вони у відповідності до ст. 124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не обирався, а тому до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.12.2021, укладену між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за яке призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 18 березня 2021 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за яким йому призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді позбавлення волі 1 (один) рік 2 (два) місяці позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2059, 44 гривні за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів.
Речові докази: речовину рослинного походження у подрібленому стані, яку поміщено успецпакет №SUD 1135429, 5 таблеток з надписами «Субітекс» та 2 згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено у спецпакет № SUD 1135527, 9 капсул голубого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено у спецпакет № SUD 1135536 знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1