Провадження № 1-кп/496/66/22
У Х В А Л А
24 березня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 9, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває вище вказане кримінальне провадження.
До суду надійшло клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , при цьому прокурор у судовому засіданні посилалася на обставини викладені у письмовому клопотанні про продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які утримується під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», участь яких в судовому засіданні була забезпечена за допомогою відеоконференції відповідно до ухвали суду від 16.03.2022 року, працівниками ОСІ забезпечена не була.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан строком на 30 діб.
У зв`язку із воєнним станом конвойною службою не здійснюється доставка обвинувачених.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин, а ч. 2 вказаної статті передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.
Згідно вимог ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.
Оскільки конвойна служба не здійснює доставку обвинувачених до суду у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які утримуються під вартою до суду не доставлено, судом вживались заходи для участі останніх в судовому засіданні, проте працівниками ОСІ відеоконференція з обвинуваченими забезпечена не була, а тому суд вважає можливим розглянути клопотання щодо продовження строків тримання під вартою обвинувачених за їх відсутності.
Представник потерпілих до судового засідання не з`явився, просив розглянути дане клопотання без його участі.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені з боку сторони обвинувачення, та просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді особистого зобов`язання та врахувати ведення воєнного стану.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримала позицію адвоката ОСОБА_7 .
За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Доцільність залишення під вартою особи, яка обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, погоджується з доводами прокурора про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування кримінального провадження та у суді, продовжують існувати.
Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також з метою недопущення незаконно впливати на свідків, потерпілих.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 31.03.2022 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також звертає увагу на те, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, а також суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також враховує те, що він у судовому засіданні ще не був допитаний, з пред`явленим обвинуваченням не згоден у повному обсязі, а також з метою уникнення ризиків того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинить інше кримінальне правопорушення, а також з метою недопущення незаконно впливати на свідків, потерпілих.
Щодо усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, то суд вважає, що воно не відповідає вимогам ст. 201 КПК України, тому суд розцінює його як заперечення проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також суд враховує ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу - не має.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В свою чергу, усне клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, не підлягає задоволенню, тому суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
При цьому також необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливепокарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 371, 372, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 24.03.2022 року до 22.05.2022 року включно в ДУ «Одеський слідчий ізолятор»
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга подається на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали складено 25.03.2022 року.