Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1608/20
Провадження № 1-кп/935/128/21
ВИРОК
Іменем України

21 грудня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, утриманців не має, не працює, депутатом та особою з інвалідністю не є, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

22 вересня 2019 року, близько 16:00 години в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 між сім`єю ОСОБА_12 з сім`єю ОСОБА_8 виник словесний конфлікт через неправильне посадження виноградника. На ґрунті виниклих неприязних відносин через конфлікт, який відбувся між сім`єю ОСОБА_12 з сім`єю ОСОБА_11 , у ОСОБА_8 виник прямий злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, ОСОБА_8 тримаючи в правій руці металевий предмет, 22.09.2019 року, близько 16:00 години перебуваючи в на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , умисно наніс один удар металевим предметом в ліву частину голови ОСОБА_6 , який стояв на подвір`ї вказаного домоволодіння В результаті неправомірних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді, синців на обличчі, струсу головного мозку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та садна на правій верхній кінцівці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_6 , ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд розглядає кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав, погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, пояснив, що 15 вересня, після обіду перебував вдома з сестрою, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та дружиною ОСОБА_8 , батько сказав останньому вийти на двір, бо там відбувається бійка, ОСОБА_8 вийшов, побачив ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , коли підійшов ближче, ОСОБА_6 його відштовхнув ударом в груди, ОСОБА_8 запитав ОСОБА_14 навіщо він б`є ОСОБА_15 після того як ОСОБА_8 відійшов, ОСОБА_6 йшов до останнього битись, він був агресивним, ОСОБА_8 взяв в у праву руку палицю та вдарив його, в яку частину тіла бив не пам`ятає, вважає, що удар не був дуже сильним, оскільки палиця була дерев`яна, завдовжки близько метру, металевих ознак вона не мала.

У судовому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що конфлікт між сусідами стався в кінці вересня, в другій половині дня, через виноград, який росте у подвір`ї ОСОБА_16 , оскільки він перешкоджав побудуванню паркану. ОСОБА_6 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 пішли до сусідів, щоб вирішити питання з метою викопання винограду, ОСОБА_14 зайшов до будинку ОСОБА_16 , знаходився там декілька хвилин, а ОСОБА_6 стояв на подвір`ї, потім, коли всі вийшли з будинку, виник конфлікт, жінки сварились між собою, чоловіки між собою, вийшов ОСОБА_15 , який був напідпитку та ОСОБА_11 , почалась словесна перепалка, ОСОБА_15 почав виганяти з власної території, потім мав намір вдарити ОСОБА_14 , ОСОБА_6 забирав руки ОСОБА_15 і останній падав, бо був в стані алкогольного сп`яніння, в цей час ОСОБА_8 підбіг з іншої сторони будинку та наніс удар монтіровкою ОСОБА_6 , останній почав тримати руки ОСОБА_8 , утримуючи їх нижче ліктів, і в цей час монтіровка випала. Згодом ОСОБА_6 побачив, що відбувається тяганина між жінками, останній підняв монтіровку та пішов розбороняти жінок, в цей час ОСОБА_6 відштовхнув ОСОБА_11 до паркану, вона впала і вдарилась головою об паркан, ОСОБА_6 намагався забрати ОСОБА_17 та сестру ОСОБА_17 , всі разом шукали загублені під час тяганини речі, монтіровку ОСОБА_6 віддав Данилівським і всі розійшлись по домам. Монтіровка довжиною близько півтора метри, коричневого кольору, трохи рельєфна, товща, ніж палець, з одного боку загострена, з іншого прим`ята, призначена для підняття важких предметів, коли вона падала, то голосно дзвеніла.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що подія сталась у вересні 2019 року, він приїхав допомогти полагодити паркан, а сусіди посадили виноград, і останній вирішив піти зробити зауваження, щоб вони пересадили виноград, оскільки виноград має бути посаджений приблизно 70 см до паркану, а на стороні ОСОБА_8 йдуть металеві каркаси, і щоб виноград у подальшому не плівся по арматурі, ОСОБА_14 вирішити поговорити з власниками щодо цього, розмова відбувалась в домоволодінні ОСОБА_12 . ОСОБА_14 розмовляв з ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , вони знаходились в прибудові, потім ОСОБА_15 вийшов і почав вести себе грубо, в результаті ОСОБА_14 його штовхнув, потім прибіг ОСОБА_8 , як саме останній вдарив ОСОБА_6 свідок не бачив, бачив вже момент бійки, ОСОБА_6 вів себе адекватно, неадекватним був ОСОБА_15 , потім ОСОБА_6 зняв шапку і на голові вже була гуля.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що подія сталась у 2019 році у другій половині вересня, вона приїхала на вихідні, щоб попрацювати у будинку, ОСОБА_6 ремонтував паркан, який межує із сусідами Данилівськими, і він вирішив піти поговорити з приводу пересадки винограду. Ареф`єва підійшла до воріт ОСОБА_11 , яка там стояла, і побачила, що ОСОБА_15 був в стані алкогольного сп`яніння, кидався битись, висловлювався нецензурною лайкою, ОСОБА_6 відштовхнув його, ОСОБА_15 впав, потім з-за будинку почав бігти ОСОБА_8 з монтіровкою темного кольору, довжина близько одного метру та наніс удар ОСОБА_6 у ліву скроню, потім було чутно крики ОСОБА_17 , яка штовхалась з ОСОБА_11 , згодом приїхала поліція.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що подія сталась у 2019 році у двадцятих числах вересня, вона з чоловіком приїхала до будинку мами, щоб допомогти по господарству, ОСОБА_6 та ОСОБА_14 ремонтували паркан, ОСОБА_19 пішов до Данилівських, щоб вирішити питання З приводу винограду, свідок попросила, щоб ОСОБА_6 також пішов з ним, коли ОСОБА_17 прийшла до сусідів, побачила, що ОСОБА_15 лежав на землі, були крики, ОСОБА_17 підбігла до ОСОБА_11 , а остання схопила ОСОБА_17 за волосся, ОСОБА_6 розборонив їх, свідок побачила в руках ОСОБА_8 металеву палицю темно-коричневого кольору округлої форми, якою, як вона згодом дізналась, останній вдарив її чоловіка ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що він з родиною приїхали на відпочинок в м. Коростишів у будинок його бабусі, ОСОБА_14 пішов до сусідів ОСОБА_16 , щоб вирішити запитання за виноград, оскільки сусіди буйні, ОСОБА_6 пішов підтримати останнього, коли було чути крики з подвір`я, всі пішли до ОСОБА_16 , свідок побачив, що ОСОБА_8 біг з металевим предметом, схожим на монтіровку та вдарив ним ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що 22 вересня ОСОБА_6 прийшов у двір ОСОБА_16 разом із шістьма особами з приводу того, що ОСОБА_15 посадив виноград на своїй стороні, ОСОБА_6 налетів на ОСОБА_15 та штовхнув руками в груди до паркану, почав бити по голові рукою, ОСОБА_15 впав, ОСОБА_14 також бив у груди ОСОБА_15 , біля криниці лежала палка, ОСОБА_6 підняв її та бив по голові ОСОБА_15 цією палкою, потім прийшов ОСОБА_8 і ОСОБА_21 пішла.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що ОСОБА_14 сварився із ОСОБА_11 , ОСОБА_22 вийшла з будинку, коли вдарили ОСОБА_15 , було близько 16:00 години, ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_15 , він упав головою в паркан, ОСОБА_17 підбігла та почала бити ОСОБА_22 , чому вони прийшли битись остання не знає, мабуть ОСОБА_8 захищався, бачила, що він брав палку, а чив бив ОСОБА_6 не бачила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що подія сталась у дворі її батьків у вересні, прийшов ОСОБА_14 у двір, розпочав розмову про виноград, потім прибігли ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , спілкувались з ОСОБА_15 на підвищених тонах, потім вдарили останнього у груди і він упав, діти почали кликати ОСОБА_8 , ОСОБА_6 взяв палку, яка лежала біля криниці та вдарив ОСОБА_8 в спину два рази, ОСОБА_8 оборонявся, потім вихопив палку, але момент замаху на ОСОБА_6 свідок не бачила. ОСОБА_23 зазначає, що монтіровки у них в дворі бути не може, оскільки там перебувають четверо дітей.

Також винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, доведена оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.09.2019 від ОСОБА_6 , в якому зазначені обставини від 22.09.2019 близько 16:00 години, при яких ОСОБА_8 перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

- актом судово-медичного обстеження №2957 від 23.09.2019, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено синці на обличчі, садно на правій верхній кінцівці, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями, що не залишили специфічних та видомих ознак по яким можливо було б ідентифікувати предмет, малоймовірно при падінні на поверхні з положення стоячи, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим та відносяться до легких тілесних ушкоджень, встановлений клінічний діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку» не підтверджений достовірною неврологічною симпоматикою, об`єктивними медичними даними, даних інструментальних та лабораторних методів дослідження, а тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймаються;

- протоколом огляду місця події від 22.10.2019 з доданими фототаблицями, під час якого оглянуто загальний вид входу на територію домоволодіння, загальний вид подвір`я домоволодіння та загальний вид місцезнаходження виноградника;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2019 з доданими фототаблицями за участю свідка ОСОБА_22 , під час якого свідок вказала де знаходився предмет, яким ОСОБА_8 наніс удар ОСОБА_6 в область лівої сторони голови та яким чином був нанесений удар;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2019 з доданими фототаблицями за участю свідка ОСОБА_12 , під час якого свідок вказала на те, яким чином було нанесено удар металевою монтіровкою в область голови ОСОБА_6 та показала у якому положенні до ОСОБА_6 знаходився ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2019 з доданими фототаблицями за участю потерпілого ОСОБА_6 , під час якого потерпілий показав, яким чином йому було нанесено удар;

- висновком експерта №3398 від 28.10.2019, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено черепно-мозкову травму у вигляді синців на обличчі, струс головного мозку, яка утворилася від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями, що не залишили специфічних та видомих ознак по яким можливо було б ідентифікувати предмет, малоймовірно при падінні на поверхні з положення стоячи та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, садно на правій верхній кінцівці, яке утворилося від дії тупого твердого предмету, малоймовірно при падінні на поверхні з положення стоячи та відноситься до легкого тілесного ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.10.2019 з доданими фототаблицями за участю обвинуваченого ОСОБА_8 під час якого останній показав, яким чином до нього знаходився ОСОБА_6 та яким чином він наносив йому удар;

- висновком експерта №3569 від 07.11.2019 відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено виявлено черепно-мозкову травму у вигляді синців на обличчі, струс головного мозку, яка утворилася від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями, що не залишили специфічних та видомих ознак по яким можливо було б ідентифікувати предмет, малоймовірно при падінні на поверхні з положення стоячи та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, садно на правій верхній кінцівці, яке утворилося від дії тупого твердого предмету, малоймовірно при падінні на поверхні з положення стоячи та відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та находить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою, об`єктивно підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо можливості покласти їх в основу ухваленого вироку суду.

Крім того, Європейський Суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25.07.2000 у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20.04.2006 у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.3). Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47).

Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Аналізуючи зібрані докази в їхній сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_8 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразилися у спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховує особливості конкретного злочину й обставини його вчинення, відношення обвинуваченого до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

Вивченням даних щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що останній одружений, утриманців не має, не працює, не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, виходячи із принципу індивідуалізації та справедливості, суд вважає, що ОСОБА_8 повинен нести таке покарання, передбачене санкцією інкримінованої статті, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Отже, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді громадських робіт, у межах санкції статті Кримінального Закону.

Потерпілим ОСОБА_6 подано до суду цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 7898,50 гривень на відшкодування майнової шкоди та 100000 гривень моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову ОСОБА_6 вказує, що внаслідок отриманих травм останній перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні №7 в період з 24.09.2019 по 05.10.2019, на амбулаторному лікуванні в Консультаційно-діагностичному центрі Святошинського району м. Києва з 08.10.2019 року по 12.10.2019 року, що підтверджується листками непрацездатності серії АДЧ №377235 та серії АДХ №118365, під час лікування ОСОБА_6 були придбані ліки на загальну суму 6808,45 грн, а також була проведена магніто-резонансна томографія головного мозку вартістю 1090,00 грн, всього на лікування ним було витрачено 7898,50 грн. Внаслідок одержаної травми, яка сталась з вини ОСОБА_8 . ОСОБА_6 було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, які останній зазнав у зв`язку із ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із тим, що внаслідок отриманої травми у останнього періодично виникають головний біль та нудота, порушився сон та виникла підвищена втомлюваність, що підтверджується виписками лікарняної карти.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

До позовної заяви ОСОБА_6 додано копії фіскальних чеків за період з 22.09.2019 по 03.11.2019. Суд їх вважає обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами щодо витрат на придбання ліків за призначенням лікарів на загальну суму 7898,50 гривень.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Також потерпілий ОСОБА_6 у цивільному позові просить стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 118 КПК України - процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України, витрати на правову допомогу несе в тому числі цивільний відповідач.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Судом встановлено, що відповідно до договору №19/02 про надання правових послуг від 19 лютого 2020 року потерпілий ОСОБА_6 уклав договір з адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» в особі директора ОСОБА_25 . Відповідно до додатку №1 до Договору №19/02 про надання правових послуг від 19 лютого 2020 року адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» в особі директора ОСОБА_25 зазначено вартість правової допомоги, яку адвокат буде надавати в межах розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 .

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 25.02.2020 ОСОБА_6 на підставі договору №19/02 про надання правових послуг від 19 лютого 2020 року на підставі представництва інтересів ОСОБА_6 в судовому засіданні в Коростишівському районному суді Житомирської області як потерпілого у кримінальному провадженні №0000524 сплатив 3000 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №2 від 17.03.2020 ОСОБА_6 на підставі договору №19/02 про надання правових послуг від 19 лютого 2020 року на підставі представництва інтересів ОСОБА_6 в судовому засіданні в Коростишівському районному суді Житомирської області як потерпілого у кримінальному провадженні №0000524, складання цивільного позову ОСОБА_6 сплатив 3000 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №3 від 02.07.2020 ОСОБА_6 на підставі договору №19/02 про надання правових послуг від 19 лютого 2020 року на підставі представництва інтересів ОСОБА_6 в судовому засіданні в Коростишівському районному суді Житомирської області як потерпілого у кримінальному провадженні №0000524 сплатив 3000 грн.

Однак відповідно до матеріалів справи, а саме журналів судового засідання, при розгляді справи №935/1608/20 адвокат ОСОБА_25 участі в судових засіданнях не брав.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 06 липня 2020 року потерпілий ОСОБА_6 уклав договір з адвокатом ОСОБА_7 . Також адвокатом ОСОБА_7 на підтвердження його повноважень надано ордер на надання правової допомоги від 06 липня 2020 року.

В матеріалах справи містяться платіжні доручення від ОСОБА_17 від 01.19.2021 про переказ власних коштів у розмірі 3000 грн ОСОБА_7 , платіжне доручення від ОСОБА_17 від 09.06.2021 про переказ власних коштів у розмірі 3000 грн ОСОБА_7 , платіжне доручення від ОСОБА_17 від 22.10.2020 про переказ власних коштів у розмірі 3000 грн ОСОБА_7 , платіжне доручення від ОСОБА_17 від 08.12.2021 про переказ власних коштів у розмірі 3000 грн ОСОБА_7 , платіжне доручення від ОСОБА_17 від 28.07.2021 про переказ власних коштів у розмірі 3000 грн ОСОБА_7 , платіжне доручення від ОСОБА_17 29.06.2021, про переказ власних коштів у розмірі 3000 грн ОСОБА_7 , платіжне доручення від ОСОБА_17 від 15.06.2021 про переказ власних коштів у розмірі 2000 грн ОСОБА_7 , які підтверджують лише сам факт здійснення оплати у відповідному розмірі, однак не підтверджують та не доводять факту їх надання адвокатом, також в матеріалах справи відсутні докази приймання ОСОБА_6 виконаних адвокатом робіт.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Вище зазначені платіжні доручення не підтверджені актом виконаних робіт чи довідкою-розрахунком, складеним адвокатом з детальним описом виконаних робіт та датою їх виконання на підтвердження дійсності здійснених платежів ОСОБА_17 адвокату ОСОБА_7 .

При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу, суд керується відповідними правовими позиціями Верховного Суду, зокрема в Постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин витрати ОСОБА_6 на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню тому, що потерпілим не надано достатніх доказів, на підставі яких наявна можливість визначити розмір його витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, які він поніс.

Так, судом враховано позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19, відповідно до якої, за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що потерпілому внаслідок протиправних дій обвинуваченого були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та отримання у зв`язку з цим душевних страждань, що свідчить про заподіяння потерпілому з вини обвинуваченого моральної шкоди.

Проте, розмір моральної шкоди, який слід стягнути з обвинуваченого, вказаний потерпілим, а саме: 100000 гривень не є адекватним завданій моральній шкоді і не може бути засобом отримання доходу.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, ступеня вини осіб, які завдали моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також критерій розумної сатисфакції за спричинені моральні страждання потерпілого.

Тому, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги та визначити розмір завданої потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 3500 гривень, який є достатнім.

В решті позовних вимог відмовити

.Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у кримінальному провадженні не обирався.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7890 (сім тисяч вісім сот дев`яносто) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1