ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1602/21 Справа № 208/7893/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року було частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , та застосовано до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 22.00 год до 06.00 год за адресою його місця реєстрації та фактичного постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , строком до 19 листопада 2021 року, з покладенням відповідних обовязків, передбачених ч. 5, 6 ст. 194 КПК України.
Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що прокурором не доведено, що є необхідність саме в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя зазначає, що підозрюваний, перебуваючи на випробувальному терміні, вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що не повязано з попереднім злочином, відшкодовує кошти на лікування, став на шлях виправлення.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за ряд злочинів, в тому числі тяжких, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжке кримінальне правопорушення.
Прокурор зазначає, що ОСОБА_7 не з`являвся до слідчого за його викликом, підозрюваний не має постійного місця роботи, що може свідчити про те, що ОСОБА_7 може ухилятися від органу розслідування та суду.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у зв`язку з чим йому було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 з`явився до суду апеляційної інстанції за першим викликом, тому вважає, що, під час дії запобіжного у виді домашнього арешту у період часу з 22.00 год до 06.00 год, підозрюваний ОСОБА_7 не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому не приймає доводи прокурора в цій частині, та вважає, що ризик передбачений п.1 ст.177 КПК України прокурором не доведений.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підозрюваний хоча і вчинив кримінальне правопорушення на випробувальному терміні, проте воно не пов`язано з попереднім злочином, крім того він відшкодовує кошти на лікування, тому доводи прокурора в цій частині колегія суддів не приймає до уваги.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя зробив правильний висновок, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22.00 год до 06.00 год стосовно підозрюваного ОСОБА_7 в повній мірі відповідає меті, з якою він застосовується та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4