21.02.2022
Справа № 642/568/22
Провадження № 1-кс/642/615/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2022 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 від 10.01.2022 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000303 від 03.02.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що в ході досудового розслідуванні вищезазначеного кримінального провадження він неодноразово звертався до слідчих ДБР з клопотаннями про визнання його потерпілим.

Постановою заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 від 10.01.2022 було відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні. Вищевказану постанову слідчого він не отримував.

Скаржник вважає, що постанова від 10.01.2022 року про відмову у задоволенні поданого ним клопотання є незаконною, необґрунтованою, такою, що була винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, та відповідно підлягає скасуванню.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, про дату, місце та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути подану ним скаргу у його відсутність та задовольнити її.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя, з урахуванням заяви заявника ОСОБА_3 вважає можливим розглянути скаргу у відсутність заявника та слідчого.

Дослідивши скаргу з додатками, долучені документи, перевіривши надані слідчою матеріали кримінального провадження разом з оскаржуваною постановою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000303 від 03.02.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

10.01.2022 року заступник начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що прокурор , відповідно до вимог ст. 55 КПК України, мотивував відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, оскільки на теперішній час не встановлено завдання заявнику ОСОБА_3 матеріальної, моральної, майнової шкоди, та відсутні фактичні умови визнання його потерпілим.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя не погоджується з такою позицію слідчого, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова прокурора відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим у частині 5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Частина 1 статті 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Частина 2 цієї статті передбачає кримінальну діяльність за те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Визначення істотної шкоди зазначено у примітці до п.3 примітки до ст.364 КК України, Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Пункт 4 цієї примітки визначає, що тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Свою постанову прокурор обґрунтовує тим, що на теперішній час не встановлено завдання заявнику ОСОБА_3 матеріальної, моральної, майнової шкоди, та відсутні фактичні умови визнання його потерпілим.
Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.

Отже, на момент винесення прокурором оскаржуваної постанови про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що останному завдано фізичної, матеріальної або моральної шкоди, також не проведено всі необхідні слідчі (процесуальні) дії.

Слід врахувати, що в постанові прокурор також вказує на те, що досудовим розслідуванням, станом на теперішній час, не встановило відомостей, які можуть свідчити про завдану шкоду.

Таким чином, наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що таким чином права ОСОБА_3 не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скаргу ОСОБА_3 на рішення заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 від 10.01.2022 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000303 від 03.02.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1