Справа № 646/4808/21
№ провадження 1-кп/646/669/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2021 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 20.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, студента 3?го курсу Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
19.05.2021 близько 04:00 години ОСОБА_6 , знаходячись на вулиці біля будинку № 1 по вул. Миколи Міхновського у м. Харкові, під час конфлікту з ОСОБА_7 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи можливість передбачити суспільно небезпечні наслідки своєї поведінки, проявляючи злочинну самовпевненість, не бажаючи настання смерті потерпілого, не передбачаючи настання тяжких наслідків для життя ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг передбачити можливість падіння останнього й настання від цього суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті, оскільки бачив, що ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння, та був не в змозі утримувати рівновагу, наніс ОСОБА_7 один удар кулаком своєї правої руки в ділянку лівої частини голови останнього, внаслідок чого ОСОБА_7 з положення стоячи, отримавши прискорення під час падіння, впав на землю і вдарився головою об асфальтовану поверхню, в результаті чого, останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді ушкоджень голови в лівій орбітальній ділянці по верхньому та нижньому повіках із захватом дуги лівої виличної кістки, забитої рана та крововиливу в м`які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні в тім`яно-скронево- потиличний ділянці справа, перелому правої скроневої кістки із переходом на основу черепа справа, пластинчатого епідурального крововиливу в зоні середньої черепної ямки справа, двобічного пластинчатого субдурального крововиливу із заходом у міжпівкульну щілину та субарахноїдальний крововилив в лівій лобній та в лівій скроневій ділянці головного мозку, а також забою головного мозку із утворенням вогнищ контузії в полюсно-базальних відділах лівої лобної та лівої скроневої часток головного мозку. 19.05.2021 о 06:30 годині ОСОБА_7 був доставлений до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова» ХМР, де від важкої черепно-мозкової травми з внутрішньочерепними крововиливами, переломом кісток черепа і забооєм головного мозку, що у своїй течії ускладнилася двобічною пневмонією, гострим порушенням кровообігу та набряком-набряканням головного мозку, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 23:00 годині помер.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у даному кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище, пояснив, що 19.05.2021 близько 04:00 години ранку вони з другом поверталися додому та проходили біля зупинки громадського транспорту за вищевказаної адресою, коли побачили раніше не знайомого ОСОБА_7 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та вступив у конфлікт з незнайомою обвинуваченому жінкою. Остання звернулася за допомогою до обвинуваченого та його друга. Вони вирішили вступитися, зробили зауваження, на яке ОСОБА_7 відреагував нецензурною лайкою. Його друг посадив жінку на тралейбус. В цей час ОСОБА_7 підійшов до обвинуваченого і продовжив нецензурно лаятися. Обвинувачений не витримав і наніс ОСОБА_7 один удар рукою в обличчя, останній пошатнувся та впав на землю. Після падіння ОСОБА_7 залишався в свідомості, на запитання обвинуваченого, чи потрібна допомога, відповів нецензурною лайкою, після чого обвинувачений з другом пішли додому. Зазначив, що не усвідомлював можливість настання таких наслідків, не мав умислу спричиняти тяжкі травми. Розкаявся у скоєному. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорював, вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію підтримали захисники обвинуваченого і сторона обвинувачення.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, добровільності та істинності його позиції а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, попередньо роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнав за можливе розглянути дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого та процесуальних документів щодо судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого судом встановлено, що він раніше не судимий, неодружений, є студентом, має постійне місце проживання, проживає разом зі своїми батьками тобто має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину, фактичні обставини справи.

Тому з метою виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України.

Враховуючи, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, наявність міцних соціальних зв`язків, його критичне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення засудження ним своєї поведінки та усвідомлення своєї провини, його прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання, позицію потерпілої, яка зазначила, що простила обвинуваченого та не має до нього жодних претензій майнового та морального характеру, вважала за доцільне звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням йому іспитового строку, ту обставину, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення вперше, що вчинений ним злочин є необережним, а також навність декількох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Тому суд прийшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання з визначенням іспитового строку.

Цивільні позови не заявлені.

Судові витрати за проведення судових експертиз відсутні.

Речові докази до суду не подавалися.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1