У Х В А Л А

10 вересня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000589 від 03.04.2021,-

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Рівненського міського суду надійшло клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, діючи повторно, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин та невстановлений час, незаконно придбала та зберігала при собі з метою збуту психотропну речовину, «метамфетамін», яку 07.06.2021, близько 15 год. 25 хв., перебуваючи поблизу квартири АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збула ОСОБА_7 за 1050 гривень, у поліетиленовому пакетику у формі порошкоподібної речовини білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-21/5802-НЗПРАП від 22.06.2021 є психотропною речовиною метамфетамін, 0,2739 г, обіг якої є обмеженим відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.
Також, ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин та невстановлений час, незаконно придбала та зберігала при собі з метою збуту психотропну речовину, «метамфетамін», яку 12.07.2021, близько 15 год. 30 хв., перебуваючи поблизу квартири АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі, повторно, незаконно збула, шляхом залишення закладки під килимом, що знаходився перед вхідними дверима у вищезазначену квартиру, ОСОБА_7 за 1000 гривень, у поліетиленовому пакетику у формі кристалічної речовини білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-21/6566-НЗПРАП від 16.07.2021 є психотропною речовиною метамфетамін, 0,0240 г, обіг якої є обмеженим відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин та невстановлений час, незаконно придбала та зберігала при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», яку 03.09.2021, близько 17 год. 55 хв., перебуваючи у коридорі загального користування, поблизу квартири АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі, повторно, незаконно збула ОСОБА_8 за 1000 гривень, у поліетиленовому пакетику у формі з порошкоподібної речовини білого кольору, яка зовні схожа на психотропну речовину «метамфетамін».

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.
За вказаними фактами 04.09.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

Слідчий вказує, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, необхідно з метою обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, необхідно накласти арешт на нерухоме майно, яка належить підозрюваній ОСОБА_6 .
Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухомого майно, підозрюваній ОСОБА_6 належить: на праві приватної спільної часткової власності 1/2 квартири АДРЕСА_1 .

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно з метою позбавлення можливості використовувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у проваджені Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.09.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухомого майно, підозрюваній ОСОБА_6 належить: на праві приватної спільної часткової власності 1/2 квартири АДРЕСА_1 .

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України в якості основної міри покарання передбачає конфіскацію майна.

Накладення арешту на вищевказане майно дасть можливість забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки не накладення арешту на нього, може призвести до його втрати, знищення, використання, перетворення, передачі або відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 307 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: 1/2 квартири АДРЕСА_1 , власником якої є підозрювана ОСОБА_6 , із забороною власнику вказаного майна, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися ним до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1