Справа № 183/1125/22
№ 1-кп/183/815/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000037 від 10 січня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2022 року у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За результатами спрощеного провадження встановлено, що 01 січня 2022 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 проходив поблизу житла своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . З метою поспілкуватися зі своєю колишньої співмешканкою, ОСОБА_3 через незачинену хвіртку зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, де підійшов до дверей житлового будинку та почав стукати у вхідні двері, але двері ніхто не відчинив. У вказаний вище час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до житла його колишньої співмешканки ОСОБА_5 , а саме до будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві власності останній.
Цього ж дня, а саме 01 січня 2022 року приблизно о 20 годині 05 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, знаходячись біля житлового будинку, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де за допомогою шматка металевого швелера, знайденого на землі поблизу будинку, віджав дерев`яну раму та вийняв скло з вікна. Після цього ОСОБА_3 через вказане вікно незаконно проник у всередину житлового будинку, який на підставі договору дарування на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Окрім того, 01 січня 2022 року приблизно о 20 годині 08 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні житлового будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , виявив, що власниця будинку відсутня, і в цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , яке знаходиться у приміщенні вказаного житлового будинку.
Цього ж дня, а саме 01 січня 2022 року приблизно о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, знаходячись у зальній кімнаті, розташованій у житловому будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зі столу таємно викрав цифровий ефірний приймач марки «Romsat - Т8015 HD», чорного кольору з пультом до нього, вартістю 426 гривень 87 копійок. Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального проступку, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 426 гривень 87 копійок.
Зазначені дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України, як незаконне проникнення до житла, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), відповідно.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному проникненні до житла, та таємному викраденні чужого майна (крадіжці) при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення є кримінальними проступками.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є таким, що не має судимості, свою вину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також те, що заподіяна шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі шляхом повернення майна.
Тому, з урахуванням особливостей даних кримінальних правопорушень і обставин їх вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме: у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Також, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: коробку від цифрового ефірного приймача марки «Romsat - Т8015 HD», чорного кольору, чек на придбання вказаного приймача, цифровий ефірний приймач марки «Romsat - Т8015 HD», чорного кольору у комплекті з пультом до нього та блок підключення до електромережі,які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1