Дата документу 29.11.2021 Справа № 326/1035/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 326/1035/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1058/21 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Приморським районним судом Запорізької області,

апелянта ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Приморським районним судом Запорізької області,

розглянула 29 листопада 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 08.06.2021 року про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконною постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 08.06.2021 про закриття кримінального провадження №0000992 від 01.10.2013 року за заявою ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України за фактом того, що директор ДП СП «Надія» ОСОБА_9 самовільно, всупереч установленого законом порядку виділив земельний пай з числа земель ДП СП «Надія» своїй дочці ОСОБА_10 .

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав скаргу та пояснив, що вважає постанову дізнавача незаконною, який не врахував ухвалу Приморського районного суду від 23.03.2015 року про проведення необхідних слідчих дій. Дізнавачем не було зібрано належних доказів про наявність ознак складу злочинів за ст.ст.364, 366 КК України в діях посадових осіб ДП СП «Надія» щодо оформлення ОСОБА_10 на роботу та включення її в список працівників підприємства для приватизації землі в 2009 році. Також дізнавач не врахував ухвалу Приазовського районного суду від 11.05.2021 року, якою суддя відмовив у задоволенні клопотання процесуального прокурора Приморського відділення Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_11 , який просив закрити кримінальне провадження №0000992 за строком давності.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 08.06.2021 року про закриття кримінального провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у повному обсязі, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини, допитано свідків та надано оцінку всім зібраним та перевіреним доказам. Постанова відповідає вимогам ст.ст.110, 284 КПК України, є мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та є незаконною.

В обґрунтування доводів зазначає, що на момент винесення розпорядження №715 ОСОБА_10 не була працівником ДП СП «Надія», а тому не мала права отримувати земельну ділянку, оскільки таке право мали лише працівники підприємства та пенсіонери.

Також зазначає, що копію ухвали слідчого судді отримав 16.07.2021 року, що позбавило його права вчасно звернутись до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що ОСОБА_7 копію ухвали слідчого судді отримав лише 16.07.2021 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінально-процесуального закону.

Згідно до вимог п.1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови повинні з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження. Правова підстава даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового провадження, а і підстав його закриття.

Відповідно до положень статей 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Вказані вимоги закону при прийнятті слідчим рішення про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі, а слідчим суддею було враховано доводи, викладені в скарзі ОСОБА_7 .

Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження та інших матеріалів кримінального провадження, відділенням поліції №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000992, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України за заявою ОСОБА_7 про те, що директор ДП «СП «Надія» ОСОБА_9 самовільно, всупереч установленого законом порядку, виділив земельний пай з числа земель ДП «СП «Надія» своїй доньці ОСОБА_10 .
В ході перевірки органом досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що дочка колишнього директора ДП «СП «Надія» ОСОБА_9 ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ), отримала земельний пай із земель колишнього ДП «СП «Надія», про що йому стало відомо зі списків де вказані були особи, які отримали земельні частки (паї). Так само йому стало відомо про те, що ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) на момент отримання земельного паю навчалася в навчальному закладі м. Дніпропетровська та не повинна була отримати земельну частку (пай), про що він звертався в прокуратуру Приморського району Запорізької області з метою перевірки законності отримання земельного паю ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) в 2011 році. За результатами перевірки йому було повідомлено, що ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) отримала земельний пай незаконно, так як при ознайомленні з матеріалами перевірки було видно, що ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) з кінця вересня 2008 року не працювала в ДП «СП «Надія» та отримати земельний пай не повинна була. У зв`язку з чим вона не мала права на земельну ділянку, так як на момент розпаювання вона в господарстві не працювала.
Також встановлено, що ОСОБА_12 є донькою ОСОБА_9 , яка згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 працювала у КСП «Надія 2008» у період часу з 20.06.2008 року по 29.08.2008 року та у ДП «СП «Надія» з 03.03.2009 року по 14.09.2009 року, що підтверджується записами внесеними у трудову книжку останньої, копія якої долучена до матеріалів кримінального провадження.
У період часу з серпня 2008 року по березень 2009 року, ОСОБА_10 за письмовим направленням від ДП «СП «Надія» була направлена на навчання у Дніпропетровський державний аграрний університет, де у цей період і навчалась, а також паралельно поєднувала навчання з роботою у вищевказаному підприємстві.
Вказані факти підтвердила ОСОБА_13 , яка під час допиту повідомила, що у період часу з 2004 року по 2009 рік вона знаходилась на посаді інспектора відділу кадрів ДП «СП «Надія». В березні 2009 року ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) прийнята на роботу у тракторну бригаду №1, про що у трудову книгу останньої було зроблено відповідний запис.
Згідно інформації, одержаної з Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, встановлено, що студенти вказаного університету денної форми навчання мають право офіційно працевлаштовуватись на підприємствах та поєднувати роботу з навчанням відповідно до Положення «Про надання індивідуального графіка відвідування занять для студентів Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету», що свідчить про те, що вона могла одночасно проходити навчання у вказаному університеті, та офіційно працювати на підприємстві ДП «СП «Надія».
Хоча на момент винесення розпорядження №715 від 22.09.2009 року та підписання додатку до нього ОСОБА_12 офіційно не була працівником ДП «СП «Надія», але була працівником на момент винесення розпорядження №684 від 04.09.2009 року «Про затвердження вартості та розміру земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах та передачу у власність членам державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Надія», у якому значилось затвердити проект приватизації земель вказаного підприємства та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою працівникам (членам) вказаного підприємства у кількості 310 осіб, серед яких значилась ОСОБА_12 , що передбачає безпосереднє право останньої на отримання земельної ділянки з земель ДП «СП «Надія», яке нею було реалізовано.
Маючи безпосереднє право на отримання земельної частки (паю) із земель ДП «СП «Надія», ОСОБА_12 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №601868, виданого на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації №798 від 04.11.2009 року отримала земельну ділянку площею 6,3398 га, кадастровий номер :12:004:0003, яка розташована на території Приморської міської ради Приморського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №529847, виданого на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації №662 від 04.12.2010 року отримала земельну ділянку площею 0,8100 га, кадастровий номер :12:003:0080, яка розташована на території Приморської міської ради Приморського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так як згідно ч.5 ст.25 Земельного кодексу України «Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості)».
Крім того під час досудового розслідування було встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів у ТОВ «Надія 2009», КСП «Надія 2008» та ДП «СП «Надія» встановлено, що дані щодо отримання заробітної плати ОСОБА_12 у період з 2008 року по 2009 рік відсутні.
Свідок ОСОБА_14 , яка перебуває на посаді головного державного інспектора Приморського ОДПІ повідомила, що якщо у формі 1 ДФ (податковий розрахунок) відсутні відомості про нарахування заробітної плати тому чи іншому працівнику, то вказаний працівник не отримував дохід від підприємства.
Відповідно до законодавства отримання та виплата заробітної плати працівнику може здійснюватися відповідно до договору або нормативного акту роботодавця, тобто відсутність даних у органах доходів і зборів про нарахування заробітної плати з того чи іншого працівника не свідчить про те, що вказаний працівник не працював на підприємстві та тим паче не свідчить про те, що вказаний працівник лишається права, яке йому гарантоване державою.
В ході проведення досудового розслідування спростувати або підтвердити факт того, що у бухгалтерію не подавався табель обліку робочого часу або співробітник знаходився у відпустці, не виявилось можливим, так як відсутні багато документів, які б дали підстави зробити той чи інший висновок за вказаним фактом, однак відсутність інформації у податковій довідці не виявляє, за позицією органа слідства, підстав стверджувати, що земельну частку (пай) ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) отримала незаконно.
Також було допитано свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_15 , які безпосередньо працювали на вищевказаному підприємстві та повідомили про те, що за час їх роботи у ДП «СП «Надія», у 2009 році вони бачили ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) на робочому місці тракторної бригади №1, що підтверджує те, що остання на підприємстві фактично працювала.
Крім того, за весь час проведення досудового розслідування до Приморського РВ ГУМВС в Запорізькій області та у подальшому до Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області не звернулось жодної особи, яка під час проведення розпаювання земель ДП «СП «Надія» не реалізувала свого права на отримання земельної частки та не отримали належну їм за законом земельну частку (пай) із земель вищевказаного підприємства, що свідчить про те, що всі працівники, які мали реалізувати вказане право, його реалізували.

Беручи до уваги відображені у оскаржуваній постанові обставини провадження та дослідивши надані матеріали, колегія суддів не вважає досудове розслідування таким, що було проведено неповно чи не об`єктивно.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження, під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження вимоги ст.284 Кримінального процесуального кодексу України були дотримані.

У ході розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя з`ясував правомірність підстав для закриття кримінального провадження, розглянув їх на предмет достатності і дійшов обґрунтованого висновку, що при винесенні постанови слідчий діяв у межах законодавства, ним були проведені всі необхідні слідчі дії, зібрано і вивчено необхідні матеріали та надано їм належний аналіз.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. За встановлених обставин є неспростовним висновок органу досудового розслідування щодо відсутності самої події кримінального правопорушення та відсутності умислу в діях директора ДП «СП «Надія» ОСОБА_9 на виділення земельного паю з числа земель підприємства ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ) всупереч установленого законом порядку.

Так, статтею 356 КК України передбачена відповідальність за самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що він порушує встановлений порядок реалізації громадянами своїх законних або передбачуваних прав, призводить до дезорганізації нормальної діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, а також до порушення прав та законних інтересів інших фізичних та юридичних осіб.
З об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами, наприклад, усупереч волі власника вилучає його майно в рахунок погашення боргу, вселяється в надану йому квартиру, не дочекавшись, доки її покинуть колишні мешканці, або вселяється у вільну квартиру без наявності ордера, самовільно виконує рішення суду про виселення боржника чи звільнення приміщення від його майна тощо.
Якщо ж особа, щодо якої мали місце самовільні дії, не має претензій до особи, яка їх вчинила, склад самоправства відсутній. Цей злочин може бути вчинений як у присутності, так і у відсутності потерпілого, як без насильства, так і з його застосуванням. Самоправство відсутнє, якщо дії ким-небудь оспорюються, але права чи обов`язки особи реалізуються відповідно до закону чи іншого нормативно-правового акта.
Суб`єктивна сторона самоправства характеризується умисною виною. Винний усвідомлює, що самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняє дії, передбачає, що його дії можуть завдати значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника і бажає або свідомо припускає настання такої шкоди. Мотиви вчинення самоправних дій (скрутне матеріальне становище, помста, прагнення примусити особу вчинити певні дії тощо) на кваліфікацію не впливають, але можуть враховуватися при призначенні покарання.
Суб`єкт злочину загальний.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується умислом. Психічне ставлення винного до суспільне небезпечних наслідків у вигляді значної шкоди, за загальним правилом також характеризується умислом.

Разом з цим, органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_9 не мав можливості надати своїй донці земельну ділянку з земель ДП «СП «Надія», так як на підставі ст.ст.13,21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.17, 25, 30 та пунктів 12,16 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України виділення в натурі (на місцевості) із земель Державного підприємства «СП «Надія», яке є об`єктом приватизації, та передача у власність земельних ділянок (угіддя - рілля, сіножатті та пасовища) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Приморської міської ради відноситься до повноважень Приморської районної державної адміністрації, внаслідок чого відсутня подія кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Крім того, розпорядження голови Приморської РДА №684 від 04.09.2009 року «Про затвердження вартості та розміру земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах та передачу у власність членам ДП «СП «Надія»», у якому значилось про затвердження проекту приватизації земель вказаного підприємства та надання дозволу на розробку проекту землеустрою працівникам (членам) вказаного підприємства у кількості 310 осіб, серед яких значилась і ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ), передбачає безпосереднє право останньої на отримання земельної ділянки з земель ДП «СП «Надія», не є скасованим, законність його винесення не оскаржувалась.

Таким чином, висновки дізнавача про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України не можна визнати вочевидь безпідставними, а тому рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000992 є вмотивованим.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, належним чином перевірив законність прийнятої постанови про закриття кримінального провадження №0000992 та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.

Посилання на те, що дізнавачем були проведені не всі слідчі дії є безпідставними, адже матеріали провадження засвідчують вжиття заходів в достатньому об`ємі щодо встановлення фактичних обставин справи. Постанова дізнавача від 08.06.2021 року ґрунтується на нормах закону та відповідає ст.110 КПК України.

Крім того, у відповідності до ст.95 КПК сторони наділені правом самостійного збирання доказів, чим ОСОБА_7 не скористався.

Апелянтом не наведено ґрунтовних обставин або доказів, які б не були предметом дослідження в ході досудового розслідування і спростовують або ставлять під сумнів мотиви, наведені в оскаржуваній постанові, доводи скарги базуються на суб`єктивній думці ОСОБА_7 , яка фактично ґрунтується на непогодженні з самим рішенням дізнавача, постановленим у даному провадженні, а не з встановленими обставинами справи чи неповнотою досудового розслідування та фактично зміст як первісної скарги ОСОБА_7 до слідчого судді, так і апеляційної скарги полягає у незгоді із процесуальними діями органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000992.

За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ст.ст.306, 307 КПК України, тому оскаржуване рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 30 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 08.06.2021 року про закриття кримінального провадження, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4