Справа № 729/826/21
1-кп/729/111/21 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2021 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 120 212 700 000 00 233 від 31.05.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, громадянин України, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого , зі слів має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
30.05.2021 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Ford Escort 1.4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Бобровиця Свидовець - Новий Биків - Ічня» від с. Свидовець Ніжинського району Чернігівської області до м. Бобровиця Ніжинського району Чернігівської області.

Рухаючись у вказаному напрямку, 30.05.2021 о 15 год. 52 хв., на відстані 451,7 м від дорожнього знаку 5.45 «Бобровиця» ОСОБА_3 проявив неуважність, під час вибору безпечної швидкості руху не враховував дорожню обстановку, внаслідок чого виїхав на праве узбіччя. Повертаючи автомобіль в межі проїзної частини та його смуги руху ОСОБА_3 здійснив два маневри ліворуч та праворуч, унаслідок чого керований ним автомобіль, рухаючись в боковому некерованому заносі виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем марки «Mercedes-Benz 307D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Ford Escort 1.4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шийного відділу хребта - переломів 1-го та 2-го шийних хребців з повним розривом спинного мозку; закритої травми грудної клітки - перелому грудини, перелому правої ключиці, переломів 2-7 ребер зліва та переломів 1-6 ребер справа, забою легень; закритої травми живота - розривів печінки; закритої внутрішньо черепної травми крововиливів в м`яку мозкову оболонку; відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя; множинних саден па голові. Синця на грудній клітці, синців та саден на верхніх та нижніх кінцівках, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події внаслідок розриву спинного мозку на рівні 1-го-2-го шийних хребців як наслідок закритої травми шийного відділу хребта з розривом спинного мозку.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушив вимоги п. 2.3 б) (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) та п. 12.1 (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що стало умовою та причиною настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину. Просить суд не позбавляти його волі та призначити покарання без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки транспортний засіб йому необхідний для потреб сім"ї.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , що мало місце 30.05.2021 .

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопрушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини скоєння злочину та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується з місця проживання, має постійне місце роботи, його сімейний стан та соціальні зв`язки проживає разом з неповнолітнім сином, його задовільний стан здоров`я, добровільне відшкодування шкоди, його поведінку в судовому засіданні, у ході якого давав правдиві послідовні покази, думку потерпілої в судовому засіданні та в заяві поданої до суду, яка вказала, що пробачила обвинуваченого, не має до нього жодних претензій, як матеріального так і морального характеру, просить суд не призначати обвинуваченому міру покарання пов`язану з ізолюванням від суспільства та не позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Враховуючи те, що обвинувачений відшкодував потерпілій завдані збитки, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 66 КК України визнати обставиною, що пом"якшує покарання відшкодування збитків.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, що виразилося у його відвертому визнанні вини у вчиненні злочину, щирому співчуття з приводу цього та осуді своєї поведінки, відшкодування завданих збитків, що свідчить про його бажання виправити наслідки вчиненого, його позитивну характеристику з місця проживання, працевлаштований, сімейний стан має на утриманні неповнолітнього сина, відсутність обставин, які б обтяжували його покарання , а також суд враховує досудову доповідь щодо особи обвинуваченого, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, відсутність судимостей, вчинив тяжкий злочин з необережності, думку потерпілої, яка не наполягає на суровій мірі покарання, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу обвинувачений інших злочинів не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з подальшим звільненням його від покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за ст.286 ч.2 КК України, судам необхідно обговорити питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання, слід зазначити, що санкція ч.2 ст.286 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування і не є обов`язковим для суду. Відповідна правова позиція викладена в постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 08.02.2018 у справі №361/2704/16-к, провадження №51-358км18.

Враховуючи всі вищенаведені обставини в сукупності, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, на час вчинення ДТП не перебував у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, його позитивну характеристику по місцю проживання, до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху не притягувався, раніше не судимий, на даний час офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, транспортний засіб використовує для потреб та утримання сім"ї, враховує думку потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, суд приходить до переконання щодо не доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з ізолюванням його від суспільства без позбавлення права керування транспортними засобами буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами. Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути на його поведінку та здатне виправити його та запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Зняти арешт з речових доказів та майна відповідно до ст.174 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 ( один ) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 п. 1,2 , ч. 3 п.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 6 864 грн. 80 коп. за проведення судових експертиз.

Арешт накладений на автомобіль «Ford Escort 1.4» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль «Mercedes-Benz 307D» реєстраційний номер НОМЕР_2 ; відео-реєстратор марки «Yi Smart Dash Camera» модель: «YCS.1015.INT» скасувати.

Речові докази: автомобіль «Ford Escort 1.4» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути у користування обвинуваченого ; автомобіль «Mercedes-Benz 307D» реєстраційний номер НОМЕР_2 та відео-реєстратор марки «Yi Smart Dash Camera» модель: «YCS.1015.INT» повернути ОСОБА_7 ; змив з керма автомобіля залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Бобровицький районний суд з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1