У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , яке міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 120 201 000 500 045 62 від 31 липня 2020 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 17.11.2020 ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 263 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У проваджені вирішено доля речових доказів та стягнуто процесуальні витрати.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_5 20.12.2021 надіслав апеляційну скаргу, що надійшла до суду першої інстанції 28.12.2021, в якій, крім іншого, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, вказуючи на поважність причин пропуску, оскільки в день оголошення вироку - 17.11.2020 ОСОБА_6 в результаті перенесених хвилювань захворіла та потрапила до лікарні, де перебувала до 25.12.2020, та після виписки з лікарні продовжила лікування вдома протягом тривалого часу.

Крім цього, захисник ОСОБА_5 вказав, що обвинувачена ОСОБА_6 не отримала копію вироку в день проголошення вироку, а в наявній у матеріалах провадження розписці про отримання копії вироку ОСОБА_6 - відсутня дата його отримання, саму ж копію вироку обвинуваченій було вручено істотно пізніше, в листопаді-грудні 2021 року, коли вона звернулася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами провадження та ознайомилась з ними, тобто після збігу річного терміну після проголошення вироку.

Обвинувачена ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка якої у судове засідання не перешкоджає розгляду провадження, ще і за тим, що її інтреси представлені захисником ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника, який наполягав на задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду міста Києва від 17.11.2020 стосовно ОСОБА_6 , що пропущений з поважних причин, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання за відсутності підстав для його поновлення, дослідивши матеріали провадження в частині вирішення питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та доводи, які викладені в апеляційній скарзі в цій частині, слід дійти наступних висновків.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Оболонського районного суду міста Києва від 17.11.2020 стосовно ОСОБА_6 може бути оскаржений і захисник ОСОБА_5 має право на подачу апеляційної скарги у відповідності з приписами п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України.

Згідно норми п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Проте, як убачається з матеріалів досліджуваного кримінального провадження, зокрема журналу судового засідання від 17.11.2020 (а.п. 50-52), у судовому засіданні в означений день брали участь як прокурор ОСОБА_8 , так і обвинувачена ОСОБА_6 , коли і був ухвалений вирок суду щодо останньої (а.п. 53-54), копію якого кожний з них отримав у цей же день, про що в матеріалах провадження міститься загальна розписка обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора у провадженні ОСОБА_8 (а.п. 55).

А тому, доводи захисника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 не отримувала копії вироку після його проголошення - не відповідають матеріалам провадження.

На підставі якого закону поряд з підписом обвинуваченої ОСОБА_6 має бути окремо проставлена дата отримання копії вироку, ніж та, що міститься у відповідній розписці, захисником ОСОБА_5 не вказано, як і те, що заважало обвинуваченій проставити іншу, на його переконання, фактичну дату отримання нею копії оскаржуваного вироку.

Як далі вбачається з матеріалів кримінального провадження, за спливом строку на апеляційне оскарження, вирок стосовно ОСОБА_6 було звернуто до виконання - 17.12.2020 (а.п. 57-59), який прийнято, зокрема Оболонським РВ філії Державної установи Центр пробації у місті Києві та Київській області - 04.01.2021 (а.п. 62).

Даних про те, що вирок не виконувався, зокрема через хворобу обвинуваченої ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_5 не надав, а отже є явно надуманими (наданими йому зі слів обвинуваченої, що ним не перевірені) твердження захисника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 у період поза 17.11.2020-25.12.2020, тобто з періоду, коли вона закінчила лікування, що документально підтверджено (а.п. 75-76), до 16.11.2021 - дня її звернення до суду для ознайомлення з матеріалами провадження (а.п. 71) продовжила лікування, які б можна було розглядати як поважні причини, що перешкоджали обвинуваченій оскаржити вирок у передбачений законом строк.

Навіть і з дня ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами провадження - 16.11.2021 до дня оскарження вироку суду - 20.12.2021 (а.п. 72-81) сплинув строк, що передбачений законом на оскарження вироку.

Приймаючи рішення за клопотанням захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів звертає увагу і рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі Устименко проти України, де Суд зазначив, що безпідставне поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Такі ж засади випливають і з реалізації норм національного процесуального законодавства, які регламентують порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, що узгоджуються з правовими позиціями ЄСПЛ, які сформульовані, зокрема, в рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України, де у п. 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду.
Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Від судів вимагається вказувати підстави такого поновлення.

Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Проте навіть і тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (принцип res judicata).

Проте захисник ОСОБА_5 не зміг пояснити і того, що ж спонукало сторону захисту звернутися більше ніж через рік після ухвалення вироку суду стосовно ОСОБА_6 і спливом іспитового строку, установленого при звільненні її від відбування призначеного покарання з випробуванням, обмежившись лише посиланням на актуальність поставлених в апеляційній скарзі питань.

Інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду міста Києва від 17.11.2020 стосовно ОСОБА_6 захисник ОСОБА_5 у клопотанні не навів, не вказав він на них і суду апеляційної інстанції.

За викладеним, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду міста Києва від 17.11.2020 щодо останньої слід відмовити на підставі приписів п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України з надсиланням апеляційної скарги захиснику ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами згідно норми ч. 5 ст. 399 КПК України.

Якщо ж в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 будуть встановлені обставини, які не були відомі суду на час ухвалення вироку і які самі по собі або разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення - вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 від 17.11.2020 може бути предметом перегляду у порядку Глави 34 КПК України.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , яке міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 120 201 000 500 045 62 від 31 липня 2020 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на вирок суду з доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_5 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3