УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою ОСОБА_3 у порядку ст..206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у порядку ст.206 КПК України.

На обґрунтування своєї скарги захисник вказує, що 22.12.2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 420 201 010 600 00157. Разом з тим, ОСОБА_3 було затримано 08.12.2020 в іншому кримінальному провадженні та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а отже сукупний строк тримання під вартою ОСОБА_3 з моменту його затримання становить понад один рік, що на думку захисника свідчить про незаконне утримання ОСОБА_3 під вартою, оскільки сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не може перевищувати дванадцять місяців у кримінальних провадженнях щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку сторони захисту, тримання ОСОБА_3 під вартою є незаконним, у зв`язку з чим просив негайно звільнити з-під варти останнього.

Вивчивши зміст скарги, додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності ст.206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами вказаної вище статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».
Отже, ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.
В той же час, за результатами вивчення вказаної скарги, слідчим суддею не отримано будь-яких достовірних відомостей, які б створювали обгрунтовану підозру про те, що підозрюваний ОСОБА_3 утримується під вартою за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнений з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, зважаючи на існування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 від 22.12.2021 року, строком до 19.02.2022. Вказана ухвала, згідно ст. 205 КПК України, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

При цьому у своїй скарзі захисник фактично оскаржує законність судового рішення яким продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 , а тому вказана вимога не може бути предметом розгляду в порядку ст.206 КПК України.

Аналізуючи зміст скарги, додані до неї матеріали слідчий суддя дійшов висновку про відсутність об`єктивних даних які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри вважати, що ОСОБА_3 утримується під вартою без правових підстав.

У відповідності до частини 1 ст.9 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Вказані правові норми у їх сукупності та логічному зв`язку з дослідженими слідчим суддею обставинами приводить до висновку про відсутність підстав для доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Відмовити захиснику ОСОБА_2 у доставці ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: