Справа № 456/3454/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/120/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
встановила:
цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження та з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 07 липня 2021 року близько 12:00 год., перебуваючи за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 у житловому будинку АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, котрий виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, за допомогою ножа, котрий взяв зі столу, умисно наніс ОСОБА_6 один удар у ділянку грудної клітки зліва. Внаслідок таких своїх умисних протиправних дій обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні грудної клітки зліва, а саме у ділянці третього ребра по середньо-ключичній лінії, внаслідок дії гострого предмету з ріжучою поверхнею, котра згідно з висновком судово-медичної експертизи відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 покликається на те, що суд першої інстанції вірно кваліфікував інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України, однак обрав обвинуваченому занадто м`яку міру покарання, не врахувавши у повній мірі усі обставини справи і особу засудженого.

Наголошує, що обвинувачений ОСОБА_7 посередньо характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не попросив у нього вибачення та не відшкодував спричинені матеріальні збитки.

Просить змінити вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2021 року та обрати ОСОБА_7 більш суворе покарання, передбачене ч.2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі.

Потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 були належно повідомлені про час і місце судового засідання, що підтверджується зворотніми рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак в таке не прибули і клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, відтак, колегія суддів вважає можливим проводити такий у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_7 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Як вбачається з апеляційної скарги потерпілого, ОСОБА_6 не погоджується лише із мірою призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання та вважає таке занадто м`яким.

Так, ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення та інші обставини.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, колегія суддів вважає, що в даному випадку, суд першої інстанції, виходячи з поняття судового розсуду, обираючи між законними альтернативами, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та обставину, яка обтяжує покарання вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також думку потерпілого ОСОБА_6 , який в суді першої інстанції щодо міри покарання поклався на розсуд суду, при цьому зазначивши, що про відшкодування заподіяної ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди має намір звертатися до суду із позовом у порядку цивільного судочинства, та призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, що, на думку колегії суддів, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляційної скарги потерпілого з цього приводу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2021 року відносно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3