Єдиний унікальний № 501/1827/21
Провадження № 1-кп/501/224/21
УХВАЛА

11 січня 2022 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, головуючий суддя Тюмін Ю.О.

Секретар судового засідання Неверовська Л.Ю.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001686 від 15.07.2014.

Прокурор Білоциценко Г.В.

Суть питання, що вирішується
Прокурор Чорноморської окружної прокуратури Білоциценко Г.В. звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Встановлені судом обставини
В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи причалу № 121 незаконно включили ОСОБА_1 у члени ГО «Рибалки-любителі причал № 121 «Сухий Лиман», який будучи бригадиром секції № 11/5 заволодів грошовими коштами у розмірі 11 000 доларів США (55000) на протязі 2005 2011 роках, під час виконання робіт на пірсі секції № 11/5.
Прокурор повідомлений про дату і час судового засідання, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки про виклик до суду, однак в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив.
На підтвердження доводів клопотання прокурором не надано жодного документу, навіть витягу з ЄРДР.
Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
Ч. 1 ст. 190 КК України передбачає, що заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) - карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

П. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Однак, по-перше, в клопотанні зазначено, що встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення ОСОБА_1 .

По-друге, досудовим розслідуванням встановлено, що ця особа вчинила кримінальне правопорушення будучи бригадиром секції, що є ознакою складу злочину, передбаченого ст. 191 КК України.

Крім того, висновок про кваліфікацію діяння за ч. 1 ст. 190 КК України зроблений прокурором без надання оцінки розміру грошових коштів 11 000 доларів США (55000) виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на момент заволодіння такими коштами. Тобто прокурором не обґрунтовано, що заволодіння чужим майном відбулося не у великих або особливо великих розмірах, що потребує правової кваліфікації за іншими частинами статті КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 55 КПК України передбачає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Оскільки в клопотанні не зазначені анкетні відомості та адреса потерпілого, тосуд позбавлений можливості повідомити про розгляд клопотання таку особу, чого потребує дотримання її прав та законних інтересів.

Ненадання суду доказів, зібраних на досудовому розслідуванні позбавляє суд можливості дати оцінку відповідності діяння зазначеній правовій кваліфікації, встановити обставини, чи дійсно не встановлена особа, яка вчинила таке діяння, а також відповідність послання у клопотанні на положення ст. 49 КК України, якою передбачені різні строки для різного ступеня тяжкості кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. 284, 370-372 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Чорноморської окружної прокуратури Білоциценко Г.В. про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001686 від 15.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Тюмін