ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 699/1098/20
провадження № 1-і/691/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілих ОСОБА_4 , захисника (адвоката) ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище Черкаської області, розгляд клопотання прокурора Корсунь - Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні № 0000271 відомості внесені 01.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2022 року до Городищенського районного суду Черкаської області, судді ОСОБА_7 , надійшло клопотання прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26 січня 2022 року на адресу суду надійшов лист процесуального прокурора в даному кримінальному провадженню про скерування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 29.01.2022, у зв`язку з тим, що наступне судове засідання призначено на 27.01.2022 на 14-30 год. однак головуючий суддя ОСОБА_7 перебуватиме у відпустці, що унеможливлює розгляд даного клопотання.

27 січня 2022 року, на виконання резолюції головуючого судді ОСОБА_7 , здійснено авторозподіл, та клопотання прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , в порядку абзаців першого та п`ятого п.20-5 Розділу ХІ "Перехідні положення", ч.3 ст.35 КПК України, визначено та передано на розгляд судді ОСОБА_1 ..

Так, пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема, цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

В обґрунтування клопотання, прокурор Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 навів встановлені слідством обставини в кримінальному провадженні № 0000271 від 01.07.2020 року, та вказав, що з урахуванням зібраних доказів 14 грудня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 06.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному, протиправному заподіянні смерті іншій людині та в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене із проникненням у приміщення, або інше сховище.

16.12.2020 обвинувальний акт скерований до суду для розгляду.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, протоколом огляду місця події проведеного у період часу з 01 по 02.07.2020 на території домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місця події від 02.07.2020 на узбіччі дороги біля домоволодіння АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місця події від 02.07.2020 на території домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку від 06.07.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 ; протоколом обшуку проведеного від 06 липня 2020 на території адміністративно-побутового комплексу з прибудовами, авто мийкою і майстернею, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом ОМП від 07.07.2020 на території місцевості неподалік розважального комплексу "Селена", по вул. Дахнівська, 21, Черкаського району, Черкаської області; протоколом огляду відеозапису з камер спостереження ПП " ОСОБА_9 "; протоколом огляду предмету від 02.07.2020, а саме: відеозапису з камери відеоспостереження, що розташована на залізно-дорожньому переїзді у м. Корсунь-Шевченківський - с. Гарбузин; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 ; протоколом слідчого експеременту за участю підозрюваного ОСОБА_6 ; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; висновками судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_8 ..

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області 07.07.2020 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжений захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів з 07.07.2020 по 20.08.2020.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2020 ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, до 06.10.2020.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08.09.2020 запобіжний захід ОСОБА_6 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою строком до 06.10.2020.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 01.10.2020 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 30.10.2020.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 28.10.2020 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 06.12.2020, в межах строку досудового розслідування, що продовжений ухвалою слідчого судді.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області 03.12.2020 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 31.12.2020.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 30.12.2020 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 25.02.2021.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області 22.02.2021 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 22.04.2021.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області 20.04.2021 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 18.06.2021.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області 15.06.2021 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 13.08.2021.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області 11.08.2021 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 09.10.2021.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області 04.10.2021 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 02.12.2021.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області 01.12.2021 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до 29.01.2022.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується 29.01.2022 року, але на даний час ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник та переховувався від органів поліції до моменту його затримання, за цей час встиг позбутися знаряддя скоєння злочину, інших речей та предметів, які мали значення для встановлення всіх обставин, позбувся автомобіля, яким незаконно заволодів після вбивства ОСОБА_8 , може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників події, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, був знайомий з свідками у вказаному кримінальному провадженні, це дає підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, що перешкоджатиме об`єктивному розгляду кримінального провадження.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_6 ніде згідно матеріалів провадження офіційно не працевлаштований, за весь час досудового розслідування, стороною захисту не було надано жодних документів, на підтвердження слів ОСОБА_6 про його місце роботи, зокрема, відповідно до цивільно-правової угоди № 25, яку захисник підозрюваного надав під час судового розгляду минулого клопотання про продовження строків тримання під вартою, ОСОБА_6 працевлаштований в ПП "Експертно-технічний центр" з 01.07.2020 року, тобто після вчинення злочину, де пропрацював фактично 5 днів, до моменту оголошення йому підозри та затримання, а тому не має жодного джерела доходів, перебуваючи на волі, може не з`являтися до слідчих органів та виїхати на заробітки, тісними соціальними зв`язками не пов`язаний, офіційно неодружений, офіційно має двох малолітніх дітей від першого шлюбу, проте вони не перебувають на його утриманні, про це свідчать покази його колишньої дружини - ОСОБА_16 , а також дані з витягу Єдиного реєстру боржників та довідки Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси, відповідно до яких, ОСОБА_6 має заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей з 2013 року, також, зважаючи на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до відповідальності, був судимий за вчинення корисливих злочинів, хоча дані судимості вже зняті і погашені, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин, тому під страхом покарання, яке йому загрожує у відповідності до ч.1 ст.115 КК України, що відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, може переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Зважаючи на характер вчиненого злочину, а саме при яких обставинах, з якою жорстокістю, зухвалістю та цинізмом було скоєно вбивство ОСОБА_8 , сторона обвинувачення, вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки ОСОБА_6 .

До того ж, під час перебування ОСОБА_6 на цілодобовому домашньому арешті, відповідно до ухвали Лисянського районного суду Черкаської області, в період часу з 12.08.2020 року по 08.09.2020 року, останній неодноразово порушував обраний йому запобіжний захід, а саме, двічі зривав проведення йому призначеної психіатричної експертизи, куди не прибував без поважних причин, не повідомивши слідчого та прокурора, ліг у лікарню, на телефонні дзвінки в той момент не відповідав, як потім з`ясувалося, ОСОБА_6 симулював погіршення стану свого здоров`я, щоб затягнути слідство, про це свідчить виписка з лікарні, відповідно до якої він пробув у відділенні всього 15 хвилин, тобто поступив та був виписаний, у зв`язку із не підтвердженням діагнозу.

Щодо стану свого здоров`я, на теперішній час, немає ніяких даних, про те, що ОСОБА_6 , не може утримуватися в СІЗО. Всі надані стороною захисту виписки та медичні документи, датовані 2013-2016 роками, в більш недавніх медичних документах, зокрема за 2020 рік, в дослідженнях УЗД, інших медичних аналізах та виписках, всі показники в межах норми, показань до радикальних методів лікування, таких як оперативне втручання та інше не має, окрім періодичного прийому медикаментів.

Також слід врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, вважає, за необхідне застосувати положення ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Просив, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, ч.2 ст.187, 188, 197, 199 КПК України, продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб, без визначення розміру застави, з подальшим його утриманням в ІТТ № 1 ГУНП в Черкаській області.

З урахуванням графіку призначених судових засідань та попередньо запланованого судового засідання в даному кримінальному провадженні головуючим суддею ОСОБА_7 , клопотання щодо дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 призначено до судового розгляду, та у звязку з клопотанням захисника (адвоката) ОСОБА_22 відкладено на 10 годину 10 хвилин 28 січня 2022 року.

27.01.2022 року, через канцелярію суду, від захисника (адвоката) ОСОБА_22 надійшло клопотання про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Керуючись ст. ст. 177, 181, 201 КПК України, клопотав про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обгрунтування заявленого клопотання адвокат посилається на практику ЄСПЛ, а саме, п.75, п.85 рішення у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", п.76 рішення від 27 листопада 2008 року у справі "Соловей і Зозуля проти України", справи "Гаважук проти України", "Макаренко проти України" рішення від 30.01.2018 року, "Штепа проти України" рішення від 24.10.2019 року, та неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_23 під вартою у звязку зі станом здоровя. Вказує, що обгрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати ризикам та обставинам, що передбачені ст. ст. 177 - 178 ЦПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, установленими учасниками судового провадження. Врахування стану здоровя обвинуваченого в разі необхідності стаціонарного лікування у звязку з тяжкими хронічними захворюваннями в багатьох випадках зумовляє необхідність зміни запобіжного заходу. Однією з вагомих підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належне врахування стану здоровя обвинуваченого та визначення можливості отримувати медичну допомогу в умовах СІЗО. ОСОБА_6 страждає на хронічну хворобу нирок. Утримуючись в ІТТ ОСОБА_6 неодноразово звертався за медичною допомогою, суд надав дозвіл на його вивезення з ІТТ до медичних закладів. В період часу з 20.12.2021 року по 23.12.2021 року ОСОБА_6 перебував на лікуванні у КНП "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги", що підтверджується Випискою № 17326 із медичної карти стаціонарного хворого, та прямо вказує на значне погрішення стану здоровя обвинуваченого, що систематично ігнорується судами. Діагностовані в ОСОБА_6 захворювання нирок мають невиліковний та хронічний характер. Тримання під вартою має вагоме значення для забезпечення гарантування права особи на свободу і права на життя. Отже, триманням під вартою обмежуються конституційні права і свободи ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є виключним і найбільш суворим, може застосовуватися лише в тих випадках, 207 Кримінально-процесуальне право та криміналістика коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходу не зможуть забезпечити належну поведніку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обовязків. У справі про обвинувачення ОСОБА_6 прокурор в своїх клопотаннях про продовження строку тримання під вартою, поданих в 2020 - 2022 роках, наводить одні і ті ж підстави. ОСОБА_24 , мати обвинуваченого ОСОБА_6 є інвалдіом ІІ групи (безтермінове), що підтверджується Довідкою МСЕК серії 12 ААА № 870806 та потребує певного догляду, допомоги сина. Додатковим доказом відсутності ризиків у ОСОБА_6 перешкоджати слідству чи тиснути на потерпілих і свідків, є факт того, що за дорученням обвинуваченого потерпілим почали відшкодовувати збитки.

28 січня 2022 року в судове засідання прибули прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_25 - ОСОБА_4 , та доставлений під вартою обвинувачений ОСОБА_6 ..

Захисник (адвокат) ОСОБА_22 не зявився, без повідомлення причин. Повідомлявся належно, що підтверджено матеріалами судової справи, в тому числі на мобільний номер телефону, електронну поштову адресу, що вказана власноруч захисником в клопотанні про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, що подане особисто ним через канцелярію суду. Заяв (клопотань) на адресу суду не надходило.

На виконання вимог КПК України, так як строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується - 29.01.2022 (день тижня - субота), день судового засідання 28.01.2022 (пятниця), а захисник згідно договору ОСОБА_22 до суду не прибув, за клопотанням прокурора, при не запереченні обвинуваченим ОСОБА_6 , судом ухвалено про залучення захисника для окремої процесуальної дії (розгляд клопотання щодо дії запобіжного заходу) в кримінальному провадженні №0000271 відомості 01.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, та доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області призначити захисника обвинуваченому ОСОБА_6 ..

В судове засідання прибула призначена захисник (адвокат) ОСОБА_5 , повноваження якої підтверджені Дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для проведення окремої процесуальної дії від 28 січня 2022 р. № 023-0000165.

Судом обговорено можливість подальшого судового розгляду клопотань щодо дії запобіжного заходу (продовження та зміни) обвинуваченому ОСОБА_6 , який з урахуванням конфіденційності розмови, відмовився від захисника (адвоката) ОСОБА_5 , послався на те, що оскільки захисник ОСОБА_22 обізнаний з матеріалами справи, з ним укладено угоду, бажає, щоб лише він брав участь в судовому засіданні, заперечує щоб суд вирішував питання заміни призначеного захисника на іншого захисника з числа адвокатів по БВПД та від участі в судовому засіданні відмовляється.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 наполягав на участі захисника (адвоката) ОСОБА_22 , суд здійснив заходи щодо повідомлення та забезпечення його участі в судовому засіданні чи погодженні дати та часу судового засідання, в межах строку дії запобіжного заходу. Так, секретар судового засідання, в оголошеній судом перерві, зателефонувала на мобільний телефон захисника (адвоката) ОСОБА_22 , адресат дзвінок прийняв та повідомив про те, що говорити не має змоги, через зайнятість на зустрічі, та просив зателефонувати через 10 хвилин, після сплину вказаного часу, тричі було зателефоновано до захисника ОСОБА_22 , як із стаціонарного телефону суду, так і з мобільного телефону, адресат слухавку не взяв, та згодом не зателефонував.

У звязку з цим, судом прийняте рішення та продовжено судове засідання з розгляду клопотання щодо дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Надано можливість залученому захиснику (адвокату) ОСОБА_5 ознайомитися з матеріалами клопотань щодо дії запобіжного заходу (продовження, зміни), та конфіденційно поспілкуватися з обвинуваченим ОСОБА_6 ..

Суд, за нормами ст.331 КПК України, під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У провадженні судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України (судова справа № 699/1098/20).

Клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали (стаття 199 КПК України), так як ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу (частина 1 стаття 203 КПК України).

Судом заслухано прокурора, представника потерпілих, обвинуваченого, захисника, та вивчено представлені матеріали клопотань щодо дії запобіжного заходу продовження та зміни) обвинуваченому ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав внесене клопотання, подане ним через канцелярію суду, з наведених в ньому підстав, та просив задовольнити, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , який згідно ухвали Городищенського районного суду Черкаської області закінчується, терміном на 60 діб, без визначення розміру застави, з подальшим його утриманням в ІТТ № 1 ГУНП в Черкаській області, вул. Чорновола, 249/1, м. Черкаси. Вказує, що ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується за ч.1 ст.115 КК України (умисне вбивство), за ч.2 ст.289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом), що підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні матеріалами, в тому числі протоколами місця події, даними відеозапису відеоспостереження, висновком судово-медичної експертизи, показаннями свідків, які вже допитані в суді, та тими, які ще недопитані, речовими доказами зі слідами злочину (сокира) та іншими. Вперше запобіжний захід ОСОБА_6 був обраний 07.07.2020 слідчим суддею Лисянського районного суду Черкаської області на 45 днів. Обвинувачений ОСОБА_6 під вартою тримається 1 рік 7 місяців. Ризики, які були на момент обрання запобіжного заходу, та подальших продовжень не змінилися, може переховуватись від суду, оскільки з місця вчинення зник, переховувався, за цей час встиг позбутися автомобіля, перебуваючи на більш мякому запобіжному заході може впливати на свідків, недопитаних судом, потерпілих, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Заперечив щодо пом`якшення дії запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, вказує, що суддею ОСОБА_7 надавалася оцінка щодо неможливості утримуватися під вартою за станом здоров`я, та прийняне рішення, судом апеляційної інстанції залишено без змін, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , і з того часу змін по стану здоров`я обвинуваченого не відбулося. Хвороба, яка діагностована у обвинуваченого ОСОБА_6 не є такою, що не дозволяє утримувати його під вартою. Надав для приєднання до клопотання, судової справи, копію ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 01.12.2021 року, копію ухвали Черкаського апеляційного суду від 21.12.2021 для підтвердженя того, що оцінка доводів сторони захисту з питань можливості зміни запобіжного заходу, не можливості перебування під вартою за станом здоровя вже надана судами, та строку дії запобіжного заходу, а також вимогу про судимість, на підтвердження особи обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_22 , просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, вказує на незадовільний стан здоровя, та зазначає, що необхідні документи мав подати захисник. Щодо предявленого обвинувачення та клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, заперечує, все перекручено. Щодо інкримінованих йому діянь повідомляє, що відбулася сутичка з потерпілим, він на нього напав, мав два ножа, був вдвічі більший, та як показала експертиза в стані алкогольного спяніння - 2,1 проліме, захищався, наміру вбивати не мав, наніс удари, які призвели до загибелі, був у стані шоку, коли тікав, то потерпілий був ще живий, не переховувався, весь цей час працював. Вину свою визнає, але не погоджується з кваліфікацією дій. Утриманням під вартою перебуває в ІТТ. Скарг на умови утримання не має. На виконання ухвали суду, судді ОСОБА_7 , здійснено медичне обстеження, здано перші аналізи, є висновки лікарів, хвороба нирок хронічна. Потребує додаткових обстежень. Кожного дня приймає ліки. При необхідності, за зверненням, отримує медичну допомогу, вважає її недостатньою. Потребує профілактичної допомоги.

В судовому засіданні захисник (адвокат) ОСОБА_5 підтримала думку обвинуваченого ОСОБА_6 та клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_22 щодо зміни запобіжного заходу, помякшення, на цілодобовий домашній арешт. Зазначає, що доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Сторона захисту не довела ризики.

Представник потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_25 - ОСОБА_4 в судовому засіданні висловлюючи думку з приводу клопотань, повністю підтримав позицію прокурора про продовження строки дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , тримання під вартою, на 60 днів, без можливості внесення застави. Обгрунтованість обвинувачення - ОСОБА_6 під час слідчого експерименту підтвердив, що наніс удари, повідомляв, що бив сокирою, щоб заспокоїти потерпілого, заволодів транспортним засобом, намагався продати автомобіль. Щодо ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, вони не лише є, а й підтверджені тим, що обвинувачений переховувався. Коли наніс удари сокирою потерпілий ще 40 хвилин перебував у свідомості. Обвинувачений ОСОБА_6 не звернувся ні до медичного закладу, ні до поліції, закрив потерпілого та викравши автомобіль поїхав, знищив знаряддя злочину. Відповідно до судового розгляду покази допитаних свідків підтверджують позицію обвинувачення. Діяння обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України та ч.2 ст.289 КК України - реальна сукупність злочинів, після вчинення першого він вчинив другий злочин. Позиція потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_25 щодо міри покарання за скоєне максимальна, та наполягають на триманні обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. Щодо вибачення, це було предметом розмови, ні. Щодо примирення, зі сторони обвинуваченого поступали пропозиції матеріального характеру, потерпілі не погодилися. Правових підстав для помякшення обраного (продовженого) запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт не вбачає.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Підставою для застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, є наявність обгрунтовнаої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також навність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які обєктивно звязують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Так, виходячи з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року).
Європейський суд з прав людини у справі "Ільгар Маммадов проти Азербайджану"» від 13.04.2014 року також зазначає, що обґрунтованість підозри ґрунтується на можливості сторонньої, незацікавленої особи дійти висновків, що підозрювана особа вчинила кримінальне правопорушення.
Суд, перевіривши достатність доказів, доводи прокурора, зазначені у клопотанні та підтримані ним у судовому засіданні, показання обвинуваченого в суді, та ознайомившись з обвинувальним актом від 16 грудня 2020 року, складений старшим слідчим в особливо важливих справах СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_26 , затверджений начальником Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень за ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Тримання під вартою, за нормами ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведене, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризиками, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, цілодобовий домашній арешт, обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, та те, що запобіжний захід може бути змінений, якщо суттєво змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу, або ж виникли нові обставини після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу про які не було відомо на час прийняття рішення, а також, що продовження строку тримання під вартою можливе тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, рішення ЄСПЛ у справах "Белевитський проти Росії" від 01 березня 2007 року, "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, та враховує дані про особу обвинуваченого, обставини у справі, в тому числі характер протиправних діянь, які інкримінуються обвинуваченому, серйозність звинувачень, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, вплив на свідків, потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення, та приходить до такого.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, за нормами ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, перебачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризики або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до пунту 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення з-під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі "Воляник проти України").

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі "Москаленко проти України", в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Так, досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 судом встановлено, що ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області 07.07.2020 останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2020 ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, та ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08.09.2020 запобіжний захід останньому змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, до 06.10.2020. В подальшому обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувався, і в останнє на підставі ухвали Городищенського районного суду Черкаської області, суддя ОСОБА_7 , від 01.12.2021, що залишена без змін судом апеляційної інстанції, продовжено до 29.01.2022 року.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує вік обвинуваченого (має повних 33 роки), стан його здоров`я (має хронічне захворювання), сімейний стан (офіційно неодружений), відсутність постійного роду заняття, матеріальне становище та місце мешкання, міцність соціальних зв`язків, ризик повторення протиправної поведінки (раніше неодноразово був засудженим за корисливі злочини), а також з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, тяжкість покарання за інкримінований обвинуваченому злочин, ч.1 ст.115 КК України, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, пов`язаний із застосуванням насильства, яке призвело до загибелі людини, та враховує, що ОСОБА_6 не повідомив швидку допомогу та правоохоронні органи про нанесені потерпілому тілесні ушкодження, з місця події зник і був затриманий працівниками поліції лише через деякий час, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що наразі не перестав існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України. Так, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діянь у вчиненні яких останній обвинувачується. На теперішній час не досліджено всі зібрані у справі докази. Отже, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду.
Ризики, які були враховані судом 01.12.2021 при продовженні запобіжного заходу, а саме, п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності, виправдовуючи подальше застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного західу у виді тримання під вартою.
Окрім того, суд встановив, що ризики передбачені пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, незаконний впливу на свідків та потерпілих, на які посилається прокурор, зменшилися (дещо знизилися), у зв`язку з допитом в суді свідків, але не припинили існувати, та ще є настільки високими, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки, та дійшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою та відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу. Так, оцінюючи наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, суд виходить із вимог КПК України щодо порядку отримання показань цих осіб на різних його етапах, та те, що ризик такого впливу з боку обвинуваченого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження. Ці висновки суду узгоджуються й з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Так, на теперішній час, судовий розгляд в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, за повідомленням учасників кримінального провадження, триває, в суді допитуються свідки, потерпілі не допитані.

Будь-яких даних (переконливих доказів) про зменшення чи відсутність ризиків, встановлених в суді та передбачених ст.177 КПК Україния (які приймались до уваги при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу), для зміни стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, в тому числі, цілодобовий домашній арешт, не встановлено.

Доводи сторони захисту стосовно стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , з урахуванням Виписки КНП "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги" № 17326 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого за грудень 2021 року, заслуговують на увагу, проте не вказують на значне погіршення стану здоров`я обвинуваченного, та не можуть слугувати, самостійною підставою, для пом`якшення запобіжного заходу, оскільки відсутні відомості медичного характеру, які вказують на неможливість обвинуваченого утримуватись під вартою та неможливості отримання ним необхідного лікування в умовах слідчого ізолятора.
Щодо наявності у матері обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_24 другої групи інвалідності та потреби певного догляду, допомоги сина, які наведені в клопотанні захисника ОСОБА_6 - ОСОБА_22 , то в підтвердження цього до клопотання надано лише копію відповідної довідки МСЕК, в якій відомості щодо обмеження її можливостей в обслуговуванні себе, потреби допомоги інших, відсутні, як і відсутні дані того, що обвинувачений проживав з матірю, яка перебувала на його утриманні, до затримання, з урахування часу встановленої групи інвалідності - 22.09.2017.

Оцінивши, додатковий доказ відсутності ризиків у ОСОБА_6 перешкоджати слідству чи тиснути на потерпілих, свідків, як на те вказує захисник ОСОБА_22 в клопотанні, що подане до суду, та просив вважувати, факт того, що за дорученням обвинуваченого потерпілим почали відшкодовувати збитки, суд вважає його неприйнятним, так як представник потерпілих ОСОБА_4 в судовому засіданні висловлюючи думку з приводу клопотань, повідомив, що зі сторони обвинуваченого поступали пропозиції матеріального характеру, потерпілі не погодилися.

Інші доводи сторони захисту, що містяться в клопотанні вже були оцінені (предметом розгляду) судами раніше, як судом першої інстанції так і апеляційном судом, і наведені у відповідних судових рішеннях, та, на думку суду, повторної оцінки не потребують, так як не впливають на прийняття рішення на користь зміни запобіжного заходу в сторону помякшення.

Та, з огляду на викладене, клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_22 щодо зміни діючого запобіжного заходу, тримання під вартою, на цілодобовий домашній арешт, не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором доведено, що ризики, які існували та передбачені ст.177 КПК України (пункти 1, 3, 5) на час продовження дії запобіжного заходу 01.12.2021, та на даний час 28.01.2022, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням норми п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає правових підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 369-372, 394, 395 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Лисянка, Лисянського району, Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, до 29.03.2022 року, без можливості внесення застави, з подальшим утриманням в ІТТ № 1 ГУНП в Черкаській області.

Обвинуваченого ОСОБА_6 під розпис ознайомити (вручити) з ухвалою суду.

Вручити копію ухали прокурору, захиснику.

Направити копію ухвали уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, ІТТ № 1 ГУНП в Черкаській області, за адресою: вул. Чорновола, 249/1, м. Черкаси.

Повідомити родичів обвинуваченого ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Відмовити в задоволені клопотання захисника (адвоката) ОСОБА_22 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 31 січня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1