Справа № 645/8225/19
Провадження № 1-кп/645/247/21
УХВАЛА
Іменем України

16 листопада 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України,
в с т а н о в и в :
У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Справа розглядається судом колегіально у складі колегії суддів Фрунзенського районного суду м.Харкова: головуючий суддя ОСОБА_5 , судді ОСОБА_1 , ОСОБА_6 .

Станом на 16 листопада 2021 року головуючий у справі - суддя ОСОБА_5 перебуває на лікарняному.

Згідно п. 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Підчас досудового розслідування ОСОБА_4 слідчим суддею був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався судом і спливає 28 листопада 2021 року.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, враховані при обранні запобіжного заходу, існують і на теперішній час. Так, ризики, які враховувались судом при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати надалі, а саме: обвинувачена може переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, - вчинити інше кримінальне правопорушення. Суд при вирішенні питання про продовження тримання під вартою обвинуваченої особи, своїм рішення повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, а також суспільний інтерес та актуальність питання вчинення злочинів проти життя особи, що є найвищою соціальною цінністю. Прокурор вказав, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на необґрунтованість, просила відмовити в його задоволенні.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини закріплено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України. Злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України є особливо тяжким, санкція кримінального закону передбачає покарання за його вчинення від 7 до 15 років позбавлення волі.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні також не встановлено. Твердження щодо недоведеності існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 є неодруженою, раніше не судимою особою, без постійного джерела доходу, офіційно не працевлаштована, не має стійких соціальних зв`язків, не має сім`ї та утриманців, тому у зв`язку з відсутністю легальних джерел доходу та інших чинників у обвинуваченої ризик втечі та вчинення нею іншого кримінального правопорушення на цей час існує.

Судове провадження у справі не завершене.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченої, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем вірогідності.

Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченої під вартою є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Суд вважає, що на даний час існують ризики того, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу обвинувачена може переховуватися від суду, а зважаючи на те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення декількох кримінальних правопорушень вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-які дані про зменшення чи відсутність зазначених ризиків у суду відсутні.

На думку суду, зміна запобіжного заходу обвинуваченій на більш м`який запобіжний захід, про що просить суд сторона захисту, на даній стадії розгляду справи не забезпечить належної поведінки та виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків.

Дані про особу обвинуваченої та обставини, встановлені під час кримінального провадження, не свідчать про наявність виняткових підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 на непов`язаний з триманням під вартою.

Виходячи з принципу правової визначеності з урахуванням часу, потрібного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, судова колегія приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів та продовжує обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 січня 2022року.

Виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, колегія суддів вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 372, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 14 січня 2022 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - у той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя