Справа №949/541/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченої: ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019 від 09 лютого 2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Рудня Сарненського району Рівненської області, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючої, перебуваючої у цивільному шлюбі, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст.117 Кримінального Кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2021 року близько 02 години 30 хвилин, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , відчувши різкий біль в спині, вийшла в кухонну кімнату зазначеного вище будинку, де, усвідомлюючи, що розпочинаються пологи, перебуваючи в ситуації, яка носила для неї довготривалий та психотравмуючий характер, відчуваючи тривогу та страх внаслідок накопичених негативних емоційних хвилювань, вирішила позбавити життя свою новонароджену живу дитину відразу ж після пологів, реалізовуючи свій намір, усвідомлюючи значення таких дій, ОСОБА_4 , діючи з умислом на позбавлення життя своєї новонародженої дитини, свідомо не забезпечила належних умов для пологів та догляду за новонародженою дитиною, хоча мала на те реальну можливість. Так, ОСОБА_4 самостійно вилучила з родових шляхів плід та, перерізавши пуповину, обгорнула новонароджену дитину в кухонний рушник та пакет, одразу після цього перенісши обкутану новонароджену дитину до морозильної камери, яка знаходиться в літній кухні вказаного господарства, чим довела злочинний умисел до кінця. Згідно висновку експерта №1/33 смерть новонародженої дитини ОСОБА_8 (жіночої статі) настала через загальне переохолодження організму, внаслідок дії надзвичайно холодного середовища.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що про вагітність вона дізналась восени 2020 року, проте на огляд в лікарню не ходила і на обліку не перебувала, членам сім`ї про вагітність не розповідала. 05 лютого 2021 року у неї на роботі почала боліти спина, після чого, відпросившись, вона пішла додому та вживала знеболюючі таблетки. Наступного дня у неї також боліла спина, а тому вона почала колоти знеболюючі уколи і на роботу не пішла. Згодом її самопочуття покращилось, але вже близько 02-ї год. ночі 08 лютого 2021 року вона відчула різкий біль та зрозуміла, що у неї почалися пологи. Дитина народилась у неї швидко, проте, коли взяла її на руки, то ніяких рухів у дитини не було і плачу вона не чула, а серцебиття та пульс не перевіряла. Потім вона перерізала ножицями пуповину. Після цього, не розуміючи що робить, злякавшись, що дитина народилась мертва, вона загорнула дитину в рушник, а потім в пакет і занесла її в літню кухню та положила у морозильну камеру, а сама пішла до будинку, де втратила свідомість. Потім її виявив цивільний чоловік ОСОБА_9 , якому вона розповіла, що у неї була кровотеча, але про те, що народила дитину не зізналась. Згодом у неї піднялась температура і її завезли в лікарню. На даний момент розуміє, що смерть дитини настала через її дії, про що дуже шкодує, щиро розкаювалась у вчиненому та пояснила, що їй дуже важко з цим жити. Просила не позбавляти її волі, оскільки їй немає на кого залишити малолітнього сина.

При обранні міри покарання захисники обвинуваченої просили застосувати мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, не пов`язане із ізоляцією від суспільства, вказуючи, що ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнала свою вину та щиро розкаялась. Відсутні обтяжуючі покарання обставини, вона позитивно характеризується за місцем проживання, обвинувачена має на утриманні малолітню дитину.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що про вагітність доньки взагалі не знала. Близько 17-ї год. 09.02.2021 року вона зателефонувала до доньки, яка плачучи розповіла, що лежить в лікарні у відділенні гінекології. Згодом ОСОБА_7 поїхала в лікарню, де лікар гінеколог повідомив, що стан доньки тяжкий, але запевнив, що все буде добре. Про те, що вчинила її дочка дізналась з телебачення. На даний час її дочка дуже шкодує про вчинене та страждає. При обранні міри покарання обвинуваченій, просила не позбавляти її волі, оскільки вона вже зробила для себе належні висновки. Крім того, обвинувачена має на утриманні малолітню дитину, яка постійно потребує матері.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Окрім визнання вини обвинуваченою, її вина в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.117 КК України, доведена також сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні, зокрема показаннями свідків обвинувачення:

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що обвинувачена є його цивільною дружиною і про її вагітність йому нічого не було відомо. Дружина скаржилась на біль у попереку, через що він колов їй знеболюючі уколи. Близько 03-ї год. ночі 08 лютого 2021 року він проснувся та побачив, що в кухні горить світло. Зайшовши на кухню, побачив на підлозі сліди крові, а ОСОБА_4 стояла зігнутою. Пояснювала, що у неї кровотеча через особливості жіночого організму. Після цього вони пішли спати, а зранку наступного дня він помітив, що ОСОБА_4 була дуже блідою, погано себе почувала та втратила свідомість. Після цього ОСОБА_9 її підняв і положив на ліжко та запропонував поїхати в лікарню, але вона не хотіла. Близько 19-ї год. ОСОБА_9 поміряв їй температуру, яка піднялась до 37,6 та дав випити таблетку. Через півтори години він знову поміряв температуру, але тоді вже було близько 39 градусів і разом з ОСОБА_10 , яка була також в будинку, вирішили невідкладно везти ОСОБА_4 у лікарню. Коли заїхали в лікарню, то через певний час туди приїхали працівники поліції і сказали, що будуть їхати до них додому шукати плід. Проте згодом, не знайшовши його, повернулись в лікарню, після чого ОСОБА_4 їм розповіла, де лежить плід і вони знову поїхали до них додому і знайшли плід в морозильній камері. Також додав, що на даний момент ОСОБА_4 дуже змінилась, вона стала психічно неврівноваженою, не спить ночами, часто плаче, дуже шкодує, що так вчинила.

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_11 , який є сином обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст.66 КПК України відмовився давати показання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що 05 лютого 2021 року на прохання її племінника ОСОБА_9 , вона приходила до ОСОБА_4 , щоб зробити укол, оскільки у неї дуже боліла спина. Наступного дня вона запитала у ОСОБА_4 , як вона себе почуває, на що та відповіла, що їй стало легше. ОСОБА_4 охарактеризувала виключно з позитивної сторони.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона працює разом із ОСОБА_4 , позитивно її охарактеризувала, як хорошу матір і господиню, та вказала, що 05 лютого 2021 року близько 17-ї год. до неї зателефонувала обвинувачена та сказала, що їй болить спина і попросила завезти її додому, а також попросила її підмінити на роботі. Погодившись, ОСОБА_13 завезла ОСОБА_4 додому. На наступний день в магазин приходив її чоловік, купував сік, фрукти та пояснював, що ОСОБА_4 погано себе почуває. Приїхавши після роботи до ОСОБА_4 додому, вона побачила її на ліжку, а поряд кров, тоді зрозуміла, що ОСОБА_4 необхідно терміново везти в лікарню та допомогла зібрати їй речі і завезла її з ОСОБА_14 автомобілем в лікарню.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона працює лікарем-невропатологом КНП "Дубровицька МЛ". 09 лютого 2021 року під час чергування у приймальне відділення поступила ОСОБА_4 зі скаргами на маткову кровотечу. Стан у неї був середньої важкості. Оглянувши хвору, їй було надано допомогу, після чого викликано чергового лікаря гінеколога, ургентного лікаря УЗД та після огляду її було госпіталізовано у гінекологічне відділення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона працює молодшою медичною сестрою в КНП "Дубровицька МЛ". 08 лютого 2021 року під час чергування до лікарні звернулися жінка та чоловік. Останній попросив каталку, пояснивши, що у його жінки кровотеча, був дуже схвильований. Після цього її положили на каталку та завезли у приймальне відділення, де чекали чергового гінеколога, провели УЗД, та після огляду її завезли у відділення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона працює медичною сестрою в КНП "Дубровицька МЛ". Пізно ввечері 08 лютого 2021 року до лікарні чоловік привіз жінку з кровотечою, яку відразу оглянув черговий лікар, гінеколог, а також було проведено УЗД, після чого жінку госпіталізували.

Аналізуючи вищезазначені покази свідків, допитаних в судовому засіданні, суд вважає їх такими, що в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України і показання вказаних свідків не викликають сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки є послідовними, які підтверджені в судовому засіданні та узгоджуються з іншими письмовими доказами, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 09 лютого 2021 року та додатку до нього з яких встановлено, що місцем події є домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . За будинком знаходиться підсобне приміщення - літня кухня, де в морозильній камері в пакеті виявлено рушник, на якому були плями бурої речовини (крові). При розгортанні рушника виявлено мертвий плід дитини жіночої статі (а.п.10-12);

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 09 лютого 2021 року, з якого встановлено, що місцем огляду є приміщення пологового відділення Дубровицької міської лікарні, де 09 лютого 2021 року завідувачем пологового відділення ОСОБА_18 було видано в пластиковому контейнері, в розчині з формаліном плаценту, яку було вилучено при огляді жінки, що поступила до ЦМЛ (а.с.19).

- даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи №1/33 від 27 лютого 2021 року та ілюстрованих таблиць до нього, проведеного КЗ "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради, з якого встановлено, що причиною смерті дитини Хомич (жіночої статі) - є загальне переохолодження організму внаслідок дії надзвичайно холодного (крижаного) середовища (не виключається можливість поміщення живо народженої дитини у морозильну камеру, інші подібні (холодні) умови). З моменту народження до моменту смерті дитини могло пройти декілька годин (а.п.22-33).
- даними, що містяться в лікарському свідоцтві про перинатальну смерть №1/33 від 10 лютого 2021 року, виданому КЗ "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_19 , згідно якого дитина жіночої статі померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною смерті було загальне переохолодження організму, внаслідок дії надзвичайно низької температури навколишнього холодного середовища (побутова морозильна камера) (а.п.21). В обвинувальному акті вказано, що дитина у ОСОБА_4 , яку вона в подальшому вирішила позбавити життя, народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 02-30 год., проте в лікарському свідоцтві про смерть зазначено дату смерті дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 . І для усунення таких розбіжностей у даті народження та даті смерті дитини в судовому засіданні було допитано лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_19 , яка видавала дане свідоцтво та проводила вищевказану судово-медичну експертизу. В судовому засіданні вона пояснила, що в даному випадку визначити точний час народження та смерті дитини було доволі складно, оскільки на експертизу було доставлено труп дитини в замороженому вигляді, тому для проведення експертизи необхідно було чекати, поки тіло дитини розмерзнеться без впливу будь-якого зовнішнього фактору. У лікарському свідоцтві про смерть дату смерті дитини було вказано 07 лютого 2021 року, проте на той момент це було визначено для реєстрації смерті та для видачі довідки для поховання, проте вона не виключає, що дитина могла народитись, як в кінці доби 07 лютого 2021 року, так і на початку доби 08 лютого 2021 року, оскільки більш точні дані було встановлено в подальшому вже слідчими при розслідуванні даної події. При цьому вважає, що особливого значення це не має, адже експертизою було встановлено, що дитина народилась живою та визначено причину її смерті.
- даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи №14 від 24 березня 2021 року, проведеного КЗ "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради, з якого встановлено, що станом на 08 лютого 2021 року у ОСОБА_4 мала місце вагітність терміном 37-38 тижнів, яка закінчилась терміновими пологами живою доношеною дитиною жіночої статі (а.п.101-108).
- даними, що містяться у висновку судово-психіатричної експертизи №69/21 від 14 квітня 2021 року, проведеного КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" Рівненської обласної ради, з якого встановлено, що ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждала, в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебувала. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.110-113).
- даними, що містяться у повідомленні КНП "Дубровицька міська лікарня" Дубровицької міської ради за №680/01-16/21 від 26 квітня 2021 року, з якого встановлено, що ОСОБА_4 на обліку по вагітності в період з 01 серпня 2020 року по 09 лютого 2021 року у лікаря-акушер-гінеколога КНП "Дубровицька МЛ" не перебувала (а.с.121).
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, які у суду не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, а її умисні дії, які виразились в умисному вбивстві матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів, суд кваліфікує за ст.117 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.117 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як нетяжкий злочин.

Характеризуючи особу обвинуваченої, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судима (а.п.88), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.90), на Д обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 89).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні за ст.117 КК України знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні, так як встановлені обставини справи підтверджуються показаннями обвинуваченої та показаннями свідків і узгоджуються із іншими письмовими доказами, зібраними по справі.

Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує дані про її особу, зокрема те, що вона позитивно характеризується по місцю проживання, перебуває в цивільному шлюбі, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, раніше не судима, вчинила нетяжкий злочин, у вчиненому щиро розкаялася, має на утриманні малолітнього сина, а також те, що відсутні обставини, що обтяжують покарання. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачена повністю визнавши свою вину, щиро розкаялась та надала показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, що свідчить про її небайдужість до наслідків, що настали, а також враховує думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні та вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.117 КК України та з врахуванням характеризуючих даних про винну особу, її поведінку до і після вчинення злочину, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченої, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні нею нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувались.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 117 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Керуючись ст.75 Кримінального Кодексу України, звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк засудженій ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази: одяг та рушник з плямами бурого кольору, які поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору, а також канцелярські ножички, які поміщено до паперового конверту та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000019 від 09 лютого 2021 року та які передані в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: підпис.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1