Справа № 939/2345/20
Номер провадження 1-кп/373/99/22
УХВАЛА

18 березня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000354 (939/2345/20) за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Кримінальне провадження відносно нього перебувало на розгляді Бородянського районного суду Київської області.

У відповідності до Розпорядження голови Верховного Суду В. Князєва від 06 березня 2022 року Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану територіальну підсудність справ Бородянського районного суду змінено на Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Прокурор ОСОБА_6 через електронний суд подала клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Посилається на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, ризик переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик незаконного впливу на свідків, не зменшилися та наявні. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, усвідомлює тяжкість покарання, і у випадку визнання винним може, з метою уникнення відповідальності за вчинене діяння, вчинити спроби щодо зміни місця свого проживання. Крім того, на розгляді Бородянського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 а ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, в судові засідання по якому обвинувачений не з`являється. Крім того, ОСОБА_4 відомі адреси проживання свідків та потерпілого, що може мати наслідком погрози та їх залякування. Він не має постійного місця роботи та сім`ї. Все в сукупності свідчить, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

До клопотання прокурором не долучено будь-яких матеріалів, дані про наявність чи відсутність захисника обвинуваченого відсутні.

Зі змісту клопотання вбачається, що на підставі ухвали Бородянського районного суду Київської області від 17 січня 2022 року відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18 березня 2022 року включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить задовольнити. Подав суду копії витягу з ЄРДР по даному кримінальному провадженню та кримінальному провадженню за ч.2 ст. 121 КК України, протоколу затримання ОСОБА_4 , резолютивної частини ухвали суду від 17 січня 2022 року та копію паспорту.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який приймав участь в режимі відеоконференції, просив змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший для можливості захищати країну у період війни. Вину у вчиненні угону визнає повністю, однак вважає невірною кваліфікацію, оскільки раніше не судимий, не здійснював ніяких дій, в тому числі й проникнення, які б давали підстави кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 289 КК України. До затримання він офіційно працював, на судові засідання в кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 121 КК України з`являвся, крім періоду хвороби. На зараз має змогу проживати в м. Києві.

Оскільки клопотання прокурора не містило даних про наявність чи відсутність у ОСОБА_4 захисника та його контактних даних (за наявності такого) судом прийнято рішення про призначення обвинуваченому захисника через центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги на час розгляду даного клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, наявні всі підстави змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, зважаючи на відсутність доказів наявності зазначених прокурором ризиків, час перебування ОСОБА_4 вже під вартою, війну в країні та його бажання брати участь в захисті країни, можливість проживання в м. Києві.

Захисник надав суду заяву ОСОБА_7 , з якої вбачається, що вона надає згоду на проживання ОСОБА_4 за місцем її проживання в м. Києві (із зазначенням точної адреси та номеру мобільного телефону).

Факт спілкування захисника із ОСОБА_7 та отримання такої заяви підтвердив і прокурор.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із витягу із ЄРДР кримінальне провадження № 0000354 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, направлено до суду 27 листопада 2020 року.

10 листопада 2020 року ОСОБА_4 затримано у відповідності до ст. 208 КПК України на підставі ухвали суду від тієї ж дати, що вбачається із копії протоколу затримання.

17 січня 2022 року судом продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18 березня 2022 року, що вбачається із копії резолютивної ухвали суду.

Кримінальне провадження за ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_4 направлено до суду 26 травня 2017 року, що вбачається із витягу з ЄРДР. Будь-яких даних про хід його судового розгляду немає.

Будь-яких інших матеріалів прокурором не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених даної статтею.

Обвинувальний акт подано до суду, підстав для його повернення прокурору встановлено не було, що свідчить про доведення обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.

Ризик незаконного впливу на свідків і потерпілого у кримінальному провадженні, зважаючи на стадію судового провадження, підстав зміни підсудності та наслідків цього, передбачених КПК України, необхідність безпосереднього дослідження доказів судом, також наявний, що свідчить про доведення обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.

Обставин, які б могли свідчити про наявність ризику переховування обвинуваченим від суду, прокурором не доведені.

В той же час, указаний ризик в умовах воєнного стану, на думку суду, не є достатнім, щоб продовжити утримувати обвинуваченого під вартою, зважаючи на можливість останнього діяти в інтересах захисту незалежності України.

Крім того, суд зважає на те, що ОСОБА_4 утримується під вартою вже майже 17 місяців, а зважаючи на запровадження на території країни воєнного стану в зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на бойові дії, що ведуться і в деяких районах м. Києва, це може перешкоджати здійснювати судочинство та розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України щодо розумного строку та строку тримання особи під вартою.

Крім того, при обґрунтуванні питання не можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу прокурором, при вказівці на існування двох ризиків, взагалі не зазначено обставини неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України).

Обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання та можливість тимчасового проживання в м. Києві, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Даних про те, що він раніше судимий, суду не надано.

Таким чином, суд вважає за можливе, з урахуванням, в трму числі й часу перебування обвинуваченого під вартою, змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Разом з тим, запобіжний захід у виді домашнього арешту в умовах воєнного стану та загальних відомостей щодо активних бойових дій за місцем проживання обвинуваченого не є доцільним, буде неефективним, може поставити під загрозу життя та здоров`я самого обвинуваченого та передбачає застосування при цьому додаткових людських ресурсів з метою виконання такого заходу.

Внесення відповідної застави є неможливим, зважаючи на матеріальний стан обвинуваченого. Такої застави раніше також не внесли і родичі обвинуваченого.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності, у відповідності до ч. 4 ст. 194 цього Кодексу, доведеності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 194, 331 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , місце проживання в АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_8 за її згоди (номер мобільного телефону як засіб зв`язку із обвинуваченим суду надано) запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду в межах даного кримінального провадження;
-повідомляти суд всіма можливими способами (телефон, електронна адреса, мобільний телефон дані будуть надані особисто ОСОБА_4 ) про зміну свого місця проживання та/або перебування;
-виконувати вимоги військово-цивільної адміністрації за місцем проживання/перебування;
-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом на обвинуваченого ОСОБА_4 , визначити два місяці.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора ОСОБА_3 або іншого прокурора, який входить до групи прокурорів в даному кримінальному провадженні.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти з ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно після надходження даної ухвали суду.

Рекомендувати ОСОБА_4 виконати вимоги ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо мобілізації цивільного населення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1