Справа № 461/3629/21
пр.№ 1-кп/464/474/21
У Х В А Л А

16 грудня 2021 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі :головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в :

В провадження Сихівського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, а також незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, у великих розмірах.
16.12.2021 року між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , укладено у кримінальному провадженні №0000008 від 15.02.2021 року угоду про визнання винуватості, яка сторонами надана суду для розгляду у підготовчому засіданні.
Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочинів та зобов`язався викрити осіб винних у вчиненні незаконного виробництва, виготовлення, придбання, перевезення, пересилання чи збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України відомості стосовно якого внесено до ЄРДР за № 0000472. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_6 за вчинені ним злочини, а саме за ч. 1 ст. 307 КК України із застосування ст. 69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк один рік; за ч. 2 ст. 307 КК України із застосування ст. 69 КК України - у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим застосувати покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки.
Заслухавши думку учасників процесу, які просили затвердити угоду, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до вимог п.1 ч.7 ст.474 КПК України суд, перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та закону.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).
Згідно положень ч.ч.1,2 ст. 65, ч. 2 ст. 50 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинений злочин та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Стаття 69 КК України, визначає такі підстави, які можуть обумовити призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом: 1) наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; 2) тяжкість вчиненого кримінального правопорушення; 3) урахування особи винного, що передбачає урахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного.
Однією із умов укладеної угоди є погоджене сторонами покарання за злочини передбачені ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки , із застосуванням ст. 69,70 КК України.
Проте, суд вважає, що сторони передчасно дійшли до висновку щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України з огляду на наступне.
Як вбачається з угоди про визнання винуватості, сторони погодились на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 307 КК України із застосування ст. 69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк один рік; за ч. 2 ст. 307 КК України із застосування ст. 69 КК України - у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим застосувати покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки .
Згідно з умовами угоди про визнання винуватості, яка є предметом розгляду, сторонами узгоджено призначення ОСОБА_6 менш суворого покарання ніж передбачене санкцією статті за вчинений злочин. При цьому, угода містить покликання як на підставу застосування ст. 69 КК України, лише на щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_6 . Натомість, статтею 69 КК України передбачено, що така норма підлягає застосуванню за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Проте, в угоді не обгрунтовано, яким чином щире каяття та сприяння у розкритті злочину, істотно знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів. Інших пом`якшуючих обставин угода не містить, а суд в підготовчому судовому засіданні не вправі встановлювати інші обставини, що пом`якшують покарання. Відтак, за даних обставин неможливо зробити висновок про те, що узгоджене сторонами покарання призведе до досягнення мети визначеної ст.50 КК України.
Крім того, в угоді відсутнє обґрунтування наявності справжнього суспільного інтересу в укладенні угоди з ОСОБА_6 , а відтак, відсутні підстави вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості від 16.12.2021 року, укладена між прокурором та обвинуваченим, не може бути затверджена, оскільки одна з її умов не відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України та не відповідає інтересам суспільства.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що у затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити .

Оскільки угода надійшла на розгляд під час підготовчого засідання, у відповідності до ст.474 КПК України, провадження слід продовжити у загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 471, 474 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у затвердженні угоди про визнання винуватості від 16 грудня 2021 року, укладеної у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: