Провадження № 1-кп/557/139/2021
Справа № 557/1756/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2021 за № 000141 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сиктивкар Республіки Комі Російської Федерації, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого 16.06.2021 Гощанським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, який 12.10.2021 змінено ухвалою Рівненського апеляційного суду, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
На початку вересня 2021 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, у вечірню пору доби, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за корисливі кримінальні правопорушення, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зайшов до господарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , де в подальшому проник до будинку і таємно здійснив звідти крадіжку велосипеда марки «GIANT», вартістю 3233,33 грн, вудилища телескопічного марки «Okuma-3007» з котушкою моделі «ВН-200» та волосінню, вартістю 307,40 грн, двох покривал та однієї скатертини вартістю 346,67 грн, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на суму 3887,40 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, та дав показання стосовно обставин скоєння ним правопорушення, - час, місце, мета, спосіб скоєння правопорушення.

Зокрема, показав, що на початку вересня 2021 року, у вечірню пору, знаючи, що в будинку сусідки ОСОБА_5 є велосипед, знаючи, де знаходиться ключ від будинку, відімкнувши цим ключем двері зайшов до будинку потерпілої і викрав звідти велосипед, вудилище та ковдри зі скатертиною. Після того поїхав викраденим велосипедом до сусіднього села. Після повернення, хотів повернути велосипед на місце, але на дверях вже був інший замок, тому відкрити їх він не зміг і залишив велосипед собі. Вудилище з котушкою та покривала з простирадлом він планував залишити собі. У скоєному розкаявся, сказав, шо просив пробачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, від неї надійшла заява про розгляд провадження за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримали і сторона обвинувачення.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження всіх доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, та висновку судової товарознавчої експертизи і довідки про її вартість.

Оцінюючи, досліджений в судовому засіданні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, доведена та кваліфікація його діяння за ч.3 ст.185 КК України правильна.

Показання обвинуваченого, суд оцінює як правдиві, оскільки в цілому вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності у суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 3 ст.185 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Судом досліджено характеризуючі дані обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, веде антигромадський спосіб життя, схильний до скоєння крадіжок.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, досудовим розслідуванням не встановлено.
За таких обставин суд вважає виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливим лише з призначенням йому покарання з ізоляцією від суспільства, оскільки, на думку суду, призначення менш суворого покарання не досягне мети його застосування. Тому суд вважає за доцільне призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 ККсудам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК.

У справі судом установлено, що вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 16.06.2021, який 12.10.2021 змінено ухвалою Рівненського апеляційного суду, ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.Кримінальне правопорушення, яке є предметом розгляду у цій справі, вчинене ОСОБА_3 у вересні 2021 року, тому покарання стосовно нього має бути призначено за сукупністю вироків за ст.71 КК України - шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 16.06.2021. Суд вважає, що підстави для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 обрано не було, оскільки він засуджений і відбуває покарання в умовах ізоляції

Також стягненню підлягають документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 16 червня 2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Початок строку відбування покарання засудженому рахувати з 23 грудня 2021 року.

Речові докази у справі: велосипед марки «GIANT», вудилище телескопічне марки «Okuma-3007» з котушкою моделі «ВН-200» та волосінню, два покривала та одну скатертину, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити потерпілій, звільнивши від зобов`язань по зберігальній розписці.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2745 гривень 99 коп. судових витрат за залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи.
Запобіжний захід не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку, в разі не оскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили .

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1