Справа № 950/2113/21
Провадження № 1-кп/950/253/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лебедин обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000145, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; уродженець смт Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області; освіта середня; не одружений; не працює; фактично проживає: АДРЕСА_1 ), раніше судимий:

вироком Лебединського районного суду Сумської області від 29.04.2021 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
27.07.2021, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 прийшов до господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить його колишній співмешканці ОСОБА_6 , з метою поспілкуватися із останньою. Однак будинок був зачинений. Впевнившись у відсутності господарів у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме металобрухту. Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та метою власного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, за допомогою металевого візка, здійснив крадіжку металобрухту, загальною вагою 260 кг, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/9436-ТВ від 18.08.2021 1632,80 грн. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у вчиненні таємного з корисливих мотивів викраденні чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_6 , ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Крім того, вироком Лебединського районного суду Сумської області від 29.04.2021 ОСОБА_3 засуджений за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Зазначений вирок прийнято до виконання Лебединським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області 31.05.2021 року. В цей же день засудженого було викликано до Лебединського районного сектору пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт.

24.06.2021 ОСОБА_3 ознайомився з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, також з ним проведена профілактична бесіда про недопущення прогулів та добросовісного відбуття громадських робіт, відібрано підписку та пояснення, в якому засуджений зазначив, що з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт він ознайомлений та попереджений про кримінальну відповідальність в разі не відбуття або ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Цього ж дня, засудженому видане направлення до КП будинкоуправління мікрорайону «Черемушки», для відбування призначеного йому покарання з 25.06.2021.

25.06.2021 року ОСОБА_3 приступив до відбування громадських робіт на території КП будинкоуправління мікрорайону «Черемушки» по вул. Гастелло в м. Лебедин, про що начальником КП БУ мікрорайону «Черемушки» видано відповідний наказ та складено графік виходу на роботу, з яким засуджений ОСОБА_3 ознайомлений під підпис.

У липні та серпні 2021 року засуджений відбув 12 годин та 88 годин громадських робіт відповідно.

03.08.2021 та 10.08.2021 від КП БУ мікрорайону «Черемушки» надійшло повідомлення про те, що у серпні 2021 року ОСОБА_3 згідно зі складеним графіком виходу на роботу, 02.08.2021 та 03.08.2021, 04.08.2021, 05.08.2021, 06.08.2021, 09.08.2021 та 10.08.2021 на робочому об`єкті не з`явився, громадські роботи в ці дні не відбував, про причину відсутності не повідомив чим допустив прогули у кількості 28 годин.

01.09.2021 КП БУ «Черемушки» повідомило орган пробації про те, що засуджений протягом серпня не відбув жодної години громадських робіт, допустивши прогули у кількості 84 години. Також надійшло повідомлення про те, що станом на 01.09.2021 ОСОБА_3 до КП будинкоуправління мікрорайону «Черемушки» не з`являвся. Тому у зв`язку із відсутністю засудженого ОСОБА_3 за місцем відбування громадських робіт графік виходу на роботу у подальшому, а саме на вересень 2021 не складався.

Таким чином, станом на 15.09.2021 ОСОБА_3 з призначеного йому судом покарання у виді 240 годин громадських робіт відбув лише 100 годин, допустивши прогули без поважної на те причини.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

11.10.2021 між прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000145 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_3 зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати по розкриттю злочину.

Сторони узгодили ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин; за ч. 2 ст. 389 КК України сторони узгодили покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Також сторони узгодили застосувати ч. 1 ст. 70 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання не відбутого ОСОБА_3 , за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 29.04.2021 року у виді 1 (одного) дня арешту, призначити остаточно до відбуття покарання у виді 1 (одного) місяця 1 (одного) дня арешту.

У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню у повному обсязі. Також ОСОБА_3 підтвердив, що угода була укладена ним добровільно. Захисник вказав, що угода може бути затверджена із призначенням узгодженого покарання.

Прокурор вважав за можливе затвердити угоду, призначити узгоджене покарання.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є проступками. Тому укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні є можливим.

Роз`яснивши положення ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим у судовому засіданні та його захисником.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення у період до повного відбуття покарання за попереднім вироком, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд вважає, що узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого покарання, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин; за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць. Із урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю кримінальних правопорушень, узгоджено покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив злочин до повного відбуття покарання за вироком від 29.04.2021, покарання за даний злочин має бути призначене із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, а саме шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що також було узгоджено сторонами в угоді.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, загальний розмір яких складає 514,86 грн.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.10.2021 між прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000145.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 185 КК України та частиною 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 29.04.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) місяця 1 (одного) дня арешту.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 514,86 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1