Справа № 276/1899/21
Провадження № 1-кс/293/1/2022
УХВАЛА
Іменем України
12 січня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участі: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів заяву адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 щодо розгляду кримінального провадження №0000109, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2021 за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 152 Кримінального кодексу України
ВСТАНОВИВ:
10.01.2022 у провадження судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 надійшла заява адвоката ОСОБА_5 , подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні по справі №276/1899/21 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 Кримінального кодексу України.
В обґрунтування заяви про відвід зазначає, що головуючий у справі суддя ОСОБА_6 підлягає відводу у зв`язку з істотним порушенням ним процесуального закону. Зазначає, зокрема, що суддя ОСОБА_6 є упереджений при розгляді даного кримінального провадження, оскільки останній під час підготовчого судового засідання не роз`яснив право обвинуваченому ОСОБА_4 про розгляд даного кримінального провадження колегіальним складом суду, задовольнив клопотання захисника на побачення з обвинуваченим, відмовляв у протестах захисника щодо питань, які ставилися прокурором свідку ОСОБА_7 при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , незважаючи на заперечення прокурора, заслухав свідка ОСОБА_8 , робив публічні заклики захиснику носити з собою КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав вимоги заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_9 при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 Кримінального кодексу України. Зокрема, звернув увагу суду, що головуючий у справі суддя ОСОБА_6 грубо порушив норми процесуального кодексу. Так, в підготовчому судовому засіданні судом не було роз`яснено право на колегіальний розгляд справи. Також він двічі просив усно та письмово надати йому можливість побачитись з його підзахисним. Однак, суддя ОСОБА_6 не дозволив реалізувати таке право, чим порушив право обвинуваченого на захист. Крім того, суддя некоректно висловлювався в судовому засіданні, зокрема, вказував які документи він має з собою носити, що може свідчити про його упередженість.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву свого захисника та просив її задовольнити. Також додав, що на його переконання суддя ОСОБА_6 надає переважне право прокурору висловитись в суді, тоді як не дає право в повному обсязі висловитись його захиснику та йому. З вказаних підстав не бажає, щоб суддя ОСОБА_6 здійснював розгляд його справи, оскільки не винесе рішення на його користь.

Прокурор у судовому засідання просив відмовити у заяві захисника ОСОБА_5 про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 , оскільки зазначений відвід є безпідставним та необґрунтованим. Зокрема, звернув увагу суду на те, що під час підготовчого судового засідання даного кримінального провадження 16.11.2021, участь у якому брав захисник ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_4 судом вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки та після ознайомлення з нею суддею з`ясовувалося питання в сторони захисту про наявність клопотань, в тому числі щодо можливого розгляду даного кримінального провадження колегіальним складом суду. Водночас, незважаючи на те, що відповідно до вимог ч.3 ст. 31 КПК України, колегіальний розгляд здійснюється лише за клопотанням обвинуваченого, останнє суду не надходило. До того ж вказав, що підготовче судове засідання тривало близько трьох годин, та захисник міг скористатись правом щодо заявлення клопотання про колегіальний розгляд справи. Також щодо виклику та допиту свідка ОСОБА_7 під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , прокурор пояснив, що судом було задоволено клопотання захисника та вказаного свідка допитано під час розгляду даного клопотання, а право ставити свідку питання є його правом та ці запитання стосувалися розгляду даного клопотання. Також, на думку прокурора, під час підготовчого судового засідання, а також розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 судом жодних публічних та некоректних висловлювань на адресу сторони захисту не надходило. Крім того доповнив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може автоматично зумовлювати констатацію його упередженості щодо усієї справи.

Суддя ОСОБА_6 будь-яких пояснень щодо заявленого відводу не подав та у судове засідання не з"явився.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з наступних підстав.
Згідно з ч. 1ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Разом з тим, статтею 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Крім того, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності".

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Перелік обставин для відводу судді визначені нормами статей 75-76 КПК України.

Так, серед інших передбачених КПК України підстав для відводу судді, визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п.4 ч.1 ст. 75 КПК України).

Заявляючи відвід з підстав передбачених пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, заявник має обґрунтувати обставини, які можуть свідчити про упередженість судді.

Згідно частини 5 статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Аналіз змісту ст. 80 КПК України вказує на те, що заява про відвід судді має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу (самовідводу) судді, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ст. 35 цього Кодексу.

Розглянувши заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , суд вважає її необґрунтованою, оскільки обставини, на які посилається заявник не є підставами для відводу судді.

Так, судом встановлено, що під час підготовчого судового засідання 16.11.2021, під головуванням судді ОСОБА_6 , участь у якому брав захисник ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_4 судом вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки та після ознайомлення з нею суддею з`ясовувалося питання в сторони захисту про наявність клопотань, однак зважаючи на те, що відповідно до вимог ч.3 ст. 31 КПК України, колегіальний розгляд здійснюється лише за клопотанням обвинуваченого, останнє суду не надходило.

Твердження захисника ОСОБА_5 , про те що підготовче судове засідання тривало дуже швидко, а тому не встигли заявити клопотання, спростовується матеріалами справи № 276/1899/21, оскільки згідно журналу судового засідання від 16.11.2021 підготовче судове засідання тривало з 14 год 01 хв до 16 год 40 хв.

Крім того, стороною захисту не спростовані твердження прокурора щодо виклику та допиту свідка ОСОБА_7 під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , оскільки, як пояснив прокурор, судом було задоволено клопотання захисника та вказаного свідка допитано під час розгляду даного клопотання, а право ставити свідку питання є його правом та ці запитання стосувалися розгляду даного клопотання.

Крім того, адвокатом не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо ненадання суддею можливості побачитись зі своїм підзахисним, оскільки при дослідженні його письмового клопотання, яке міститься в матеріалах справи, наявна резолюція головуючого судді у справі про надання такої можливості.
Також ні захисником, ні його підзахисним не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про некоректні висловлювання на їх адресу, зокрема, і щодо порушення суддею права на захист як обвинуваченого ОСОБА_4 , так і його особисто.
Вищевказані обставини відповідно до вимог КПК України не є достатніми підставами для відводу судді. Інших вагомих підстав для відводу судді заявник не навів та не долучив до заяви будь-яких належних та допустимих доказів.
Водночас, посилання сторони захисту, як на підставу відводу та небажання розгляду справи саме суддею ОСОБА_6 , з тих підстав, що він не винесе на їх користь рішення, суд вважає безпідставними та суб`єктивними.
Об`єктивних даних, які б свідчили про загрозу реалізації заявником права на доступ до правосуддя, суд не вбачає.
З огляду на вказане, у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження № 0000109 від 16.07.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 152 КК України, необхідно відмовити, у зв`язку з тим що заявником не наведено жодних обґрунтованих підстав, які б могли свідчити про упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_6 при розгляді справи №276/1899/21.
Керуючись ст.ст. 75,76,80-82КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000109, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 152 Кримінального кодексу України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у справі №276/1899/21відмовити за безпідставністю.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_10