Справа № 615/46/22
Провадження № 1-кп/615/37/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження №0000001 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:

17.01.2022 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою підозрюваного про отримання даних матеріалів.
Відповідно до обвинувального акту 04.01.2022 року приблизно о 17:10 год. ОСОБА_6 повертався додому, проходячи по вул. Перекіпській в м. Валки Харківської області побачив, що неподалік автобусної зупинки стоїть його знайомий, мешканець с. Високопілля Богодухівського (Валківського) району Харківської області ОСОБА_3 , тому вирішив підійти до нього, щоб з`ясувати причину конфлікту, який стався між ними цього ж дня. В ході спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізуючи який, підійшов до нього та завдав йому один удар кулаком правої руки в голову, а саме в ліву частину лоба, в результаті чого спричинив потерпілому тілесне ушкодження у виді садна в проекції лобної кістки зліва, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав угоду про примирення, укладену 09.02.2022 року з обвинуваченим ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.471 КПК України.
Потерпілий просив затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно, оскільки примирився з обвинуваченим, матеріальних та моральних претензій до нього не має. Наслідки укладення угоди зрозумілі.
Обвинувачений просив затвердити угоду про примирення з потерпілим, наслідки затвердження та невиконання якої йому зрозумілі. При цьому беззаперечно визнав свою винуватість, щиро розкаявся. Вказав, що дійсно вчинив правопорушення за викладених вище обставин, оскільки потерпілий заборгував йому гроші. Зобов`язався більше не вчиняти будь-яких правопорушень.
Прокурор вказав на наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та визначили покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що потерпілий та обвинувачений досягли угоди про примирення, підписали її, при чому ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин, між ним і потерпілим досягнута домовленість про призначення йому покарання, суд розглянув кримінальне провадження відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, яка відповідно до положень ст.469 КПК України може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке згідно ст.12 цього Кодексу відноситься до кримінальних проступків.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, беззастережно визнавши свою винуватість у зазначеному діянні, цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При призначенні виду та міри покарання, виходячи з вимог ст.65 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових правопорушень враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із досліджених судом даних про особу обвинуваченого вбачається, що він має постійне місце проживання, проживає у власному будинку, веде домашнє господарство, не офіційно працює по найму у фермерів, має на утриманні неповнолітнього сина, хоча розлучений. До адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. На обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю проступку.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, не виявлено.
Враховуючи вимоги ст.65 КК України, викладені обставини кримінального провадження, мету і мотиви, якими керувався обвинувачений при вчиненні кримінального правопорушення, а також його поведінку під час і після вчинення проступку, суд доходить висновку, що погоджене сторонами призначення покарання ОСОБА_3 у виді штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.125 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Заслухавши думку прокурора, суд з урахуванням викладеного дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим і обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався. Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КК України.

В іншій частині вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1