Справа № 298/1/22
Номер провадження 1-кс/298/1/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 4 січня 2022 року надійшов рапорт в чергову частину відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській від ст. ДОП СП ВП № 2 про те, що 22 грудня 2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 від АДРЕСА_1 про те, що 22 грудня 2021 року о 16.30 год за адресою АДРЕСА_1 , під час перетину державного кордону, слідуючи на в`їзд в Україну на автомобілі марки «Skoda», д.н.з. (Словацької реєстрації) НОМЕР_1 , в якому слідував громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 . На паспортний контроль громадянин ОСОБА_4 пред`явив паспортний документ громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 30 жовтня 2017 року, дійсний до 30 жовтня 2027 року та пред`явив міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику від 30 березня 2021 року, видане «Ужгородським районним центром первинної медико-санітарної допомоги». Попередньо від ІНФОРМАЦІЯ_2 було отримано інформацію, що даний заклад вакцинацію громадян не проводить, підпис лікаря не ідентичний.

Зазначається, що 4 січня 2022 року дану подію було зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчим СВ відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 22 грудня 2021 року в ході огляду місця події вилучено міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику від 30 березня 2021 року, видане "Ужгородським районним центром первинної медико-санітарної допомоги" на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано у паперовий конверт та зберігається при матеріалах даного кримінального провадження, і таке свідоцтво є предметом кримінального правопорушення, 4 січня 2022 року вищевказане міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику по даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Дізнавач, зазначаючи, що в ході досудового розслідування даного кримінального правопорушення виникла необхідність у проведенні слідчо-розшукових дій з речовим доказом, зокрема проведення технічної експертизи документа, з посиланням на ст.ст. 98, 170 КПК України, просить накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події від 22 грудня 2021 року, міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику від 30 березня 2021 року видане "Ужгородським районним центром первинної медико-санітарної допомоги" на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотання та долучені до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно відомостей, викладених в протоколі огляду місця події від 22 грудня 2021 року, здійсненого слідчим СВ ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , 22 грудня 2021 року проведено огляд, який розпочато о 17.00 год., закінчено о 17.15 год., під час огляду вилучено: свідоцтво про вакцинацію, видане громадянину ОСОБА_4 .

Отже, свідоцтво про вакцинацію, видане громадянину ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 167-168 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Огляд місця події, в результаті якого було вилучено майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, проведений 22 грудня 2021 року, з клопотанням про арешт майна дізнавач звернувся до суду 4 січня 2022 року.

Відтак клопотання про арешт майна подано з пропуском строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

При цьому, дізнавач, звернувшись з клопотанням про арешт майна, в клопотанні не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку, не посилається на поважність причин пропуску строку подачі клопотання про арешт майна, не надає доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку подачі такого, не наводить жодної підстави для поновлення пропущеного строку.

Разом з тим, відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку не є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні такого клопотання лише тоді, коли особа, яка його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Наведених вимог кримінального процесуального закону щодо змісту клопотання про арешт майна слідчим не дотримано. За своїм змістом клопотання про арешт майна є неконкретним та необґрунтованим.

Так, клопотання про арешт майна не містить конкретної підстави і мети арешту вилученого майна, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту майна. Цитування в тексті клопотання положень ст.170 КПК України не підтверджує такої підстави і мети арешту вилученого майна, що зазначені в загальних рисах і неконкретно.

У клопотанні не наведено, з якою метою необхідно накласти арешт, в позбавленні якого права полягає арешт майна, також не обґрунтовано необхідність арешту майна, на яке просить накласти арешт дізнавач.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна дізнавач не зазначає, в якій спосіб просить накласти арешт на майно, наведена в прохальній частині клопотання вимога "покласти на ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, наступні обов`язки: не відчужувати, не користуватися, та не розпоряджатися ним" є невірним формулюванням такої вимоги у розумінні положень ст.170 КПК України, якими визначено повноваження слідчого судді або суду при накладенні арешту, зокрема, щодо позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Також дізнавачем не зазначено, чи відповідає вказане у клопотанні майно, на яке просить накласти арешт, критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, якщо так, то до яких саме та на якій підставі.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки допущені дізнавачем порушення позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна начальнику Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який погоджував таке клопотання, для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1