Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/1037/21
Номер провадження 1-кп/292/31/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Головуюча- суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Пулини кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000129 від 27.08.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт Червоноармійськ Житомирської області,
зареєстрованого та проживаючого :
АДРЕСА_1 , громадянина України,
українця, з базовою загальною середньою освітою, не
одруженого, не працюючого, не військовозобов"язаного,
пільг, інвалідності не має, раніше судимого :
- 28.12.2018 Червоноармійським районним судом Житомирської
області за ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України до
покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців 10 днів,
- 23.09.2021 Червоноармійським районним судом Житомирської
області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років
обмеження волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,-
судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку

- за ч.2 ст.185 КК України,

З участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2021 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу магазину "Берізка", що в смт. Пулини Житомирського району Житомирської області, вирішив вчинити крадіжку грошових коштів, які знаходились у належному йому житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 що належали потерпілому ОСОБА_5 та які останній залишив у вказаному місці на тичасове зберігання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, того ж дня, без розриву у часі, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, зайшов до власного будинку та з дерев"яної шафи дістав чоловічу барсетку чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , яку останній залишив у ОСОБА_3 на тимчасове зберігання та переконавшись у тому , що за його злочинними діячми ніхто із сторонніх осіб не спостерігає , дістав з барсетки грошові кошти в сумі 1000 грн., купюрами номіналом по 500 грн. кожна та умисно, таємно, повторно їх викрав.

З викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , майновий збиток на вище вказану суму.

Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся, вибачився перед потерпілим та дав суду показання про те, що дійсно, влітку 2021 року, точної дати він не пам"ятає та її вірно зазначено у обвинувальному акті, він вранці , у смт. Пулини зустрівся зі своїм сусідом ОСОБА_6 та на пропозицію останнього вони пішли до місцевого бару, де разом відпочивали. ОСОБА_5 залишився у барі зі своїми знайомими, а він поїхав на велоcипеді до власного будинку, за адресою : АДРЕСА_1 та ліг відпочивати. Після відпочинку, він вирішив переодягтися та коли зазирнув до шафи, то побачив там барсетку , у якій знаходився паспорт на ім"я ОСОБА_6 та грошові кошти. Після чого він викрав з вказаної барсетки 1000 грн., 2 купюри по 500 грн. кожна , які витратив на власні потреби. Обвинувачений вибачився перед потерпілим.

Крім визнання обвинуваченим соєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, його винуватість у вчиненні даного кримінального прарвопорушення підтверджується показаннями потерпілого, дослідженими безпосередньо судом письмовими доказами, які є належними та допустимими.
Так, потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання про те,що 15 серпня 2021 року , він вранішньої пори повертався з роботи додому та у АДРЕСА_1 зустрів ОСОБА_7 , якому запропонував підти до місцевого бару, на що останній погодився. Перед походом до бару , він залишив у шафі будинку ОСОБА_7 свою сумку з документами та грошовими коштами. Після вжиття спиртного він залишився у барі зі своїми знайомими , а ОСОБА_8 кудись зник. Через декілька годин потому він дізнався від батька ОСОБА_7 , що ОСОБА_9 за викрадені у нього гроші пригощає усіх охочих біля одного з магазинів . Коли він оглянув свою сумку, яку залишав у будинку ОСОБА_7 , то виявив, що з неї зникли грошові кошти в сумі 1000 грн., 2 купюри по 500 грн. кожна та зробив заяву до поліції. Наразі матеріальних претензій до обвинуваченого він не має та прийняв його вибачення.

Згідно протоколу огляду місця події від 28.08. 2021 року, з фототаблицею до нього, який проведено за участю ОСОБА_3 , останній вказав на місце, яким є - шафа , що знаходиться у житловому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , з якої він викрав належні потерпілому ОСОБА_5 грошові кошти .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експеременту від 25.11. 2021 року з фототаблицею до нього, за участю ОСОБА_3 , в ході проведення якого останній добровільно та детально розповів про обставини вчинення ним крадіжки належних ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 1000 грн. з шафи та вказав на місце у житловому помешканні, за адресою: АДРЕСА_1 , де ці кошти знаходились до їх викрадення.
Згідно досудової доповіді відносно ОСОБА_3 Житомирського районного сектору №8 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області № 33/20/1114-21 від 22.12.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, його виправлення без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (в т.ч. для окремих осіб).

Відповідно до вимог ст . 65 КК України та роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання »суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті(санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу винного та обставини,що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Принцип гуманізму у кримінальному праві - це не лише гуманне ставлення до особи, яка вчинила злочин, але і в першу чергу до потерпілого і до встановлених суспільством непорушних правил суспільних відносин. Тому, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та взяти до уваги інтереси потерпілих, які зазнали шкоди.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v.Ukraine, Tammer v.Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , яке відносяться до категорії нетяжких.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є: щире каяття та активне сприяння розкриттю

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецедив злочинів.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вище наведені обставини, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого, який прийняв вибачення обвинуваченого та не наполягав на суворості призначення покарання обвинуваченому , а також відсутність з боку потерпілого будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого , те, що завдана злочином шкода, не є значною за розміром.

Зважаючи на те , що ОСОБА_3 за вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 23.09.2021 року був засуджений за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді обмеження волі , від відбування якого його звільнено з іспитовим строком та оскільки кримінальне правопорушення , за яке він засуджується у даній справі, він вчинив до постановлення вироку у першій справі, суд застосовує положення ст.70 КК України.

На підставі викладеного , з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності пом"якшуючих обставин , ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі та застосувати положення ст.ст. 75,76 КК України .

Підстав для застосування положень ст.69 КК України, не вбачається.

Призначене покарання на переконання суду визначене з урахуванням всіх обставин, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, загальним принципам призначення покарання та принципам виваженості і справедливості, є обґрунтованим, належним, у конкретному випадку є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень .

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та за цією статтею кримінального Закону призначити йому покарання - 2 (два) роки шість місяців обмеження волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, до призначеного покарання за кримінальне правопорушення, за яке він засуджується за цим вироком, зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2021 року, за яким ОСОБА_3 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання - 3 (три) роки шість місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю - 2 (два) роки .

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1