Справа № 646/6770/19
№ провадження 1-кп/646/284/2021
У Х В А Л А
14.12.2021 м.Харків

Колегія суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000112 від 03.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000112 від 03.08.2018 р.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , домашнього арешту відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не змінились, а тому унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, працював не офіційно, мав підробіток на автомобілі за послуги таксі, проживав з матір`ю, яка хворіє на психічне захворювання, раніше судимий умовно, але іспитовий строк відбув без порушень. Вважає, що клопотання прокурора побудоване лише на припущеннях, будь-яких доказів щодо існування ризиків, на які посилається прокурор, не наведено.

Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заперечень щодо продовження відносно них запобіжних заходів суду не надали.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, взагалі перестали існувати, в судове засідання явка свідків не забезпечується стороною обвинувачення протягом тривалого часу, визначену суму застави обвинувачений не може сплатити через відсутність у нього коштів, який має хвору матір, просив змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали думку обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підозрюються у скоєнні особливо тяжких злочинів проти злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, або прекурсорів в особливо великих розмірах, та інші злочинів проти здоров`я населення, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з метою забезпечення обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необхідним продовжити дію обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Продовжуючи строк дії покладених на обвинувачених обов`язків колегія суддів виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, не становить порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

У своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 прокурор зазначає про наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). В той же час до клопотання не додано копії документів в якості доказів, що підтверджують викладені доводи у клопотанні та мають значення для його вирішення.

Очікування можливого суворого вироку дійсно має значення при визначенні ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_9 . Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення недостатньо для висновку про можливі спроби обвинуваченого переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому колегія суддів, вирішуючи питання щодо продовження застосованого запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , у сукупності з іншими обставинами.

Колегією суддів також враховуються вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

При оцінці продовження існування ризику впливу обвинуваченим ОСОБА_9 на свідків колегія суддів виходить із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, наявна можливість впливу обвинуваченого ОСОБА_9 на свідків у даному кримінальному провадженні.

Але варто зазначити у контексті цього ризику, що в судовому засіданні при розгляді даного кримінального провадження встановлений порядок дослідження доказів, а саме допит свідків, дослідження письмових та речових доказів та допит обвинувачених. Згодом, у зв`язку з тривалою неявкою в судове засідання свідків, змінений порядок дослідження доказів, суд перейшов до дослідження письмових та речових доказів. Наразі в судовому засіданні триває допит свідків. Але свідки стороною обвинувачення, всупереч ст. ст. 22, 132 КПК України не забезпечуються протягом тривалого часу.
Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_9 , то доводи клопотання прокурора та представленої в судовому засіданні позиції в цій частині не були достатньо переконливими.

Але співставлення можливих негативних для обвинуваченого ОСОБА_9 наслідків переховування у вигляді його потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі, вплив на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином робить вищенаведені ризики лише вірогідними. Існування зазначених ризиків не перешкоджає вирішенню питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, з необхідністю встановлення дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Колегія суддів враховує, що цілодобовий домашній арешт та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі підозрюваного. У цьому контексті цілодобовий домашній арешт є «несуворою» формою ізоляції обвинуваченого.

Колегія суддів оцінює доводи сторони обвинувачення та сторони захисту у сукупності зі всіма обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та вважає, що прокурором не в повній мірі доведено недостатність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, на які він посилався в клопотанні, а тому продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 не є винятковим та виправданим.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що цілодобовий домашній арешт зможе ефективно забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 під час судового розгляду по кримінальному провадженню, уберегти від ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 частково, а саме продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 а також змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити з метою реалізації права сторони захисту на проведення допиту свідків обвинувачення перед незалежним та неупередженим судом (ч. 3 ст. 23 КПК України).

Колегією суддів вище зазначено, що у зв`язку з тривалою неявкою в судові засідання свідків обвинувачення, змінений раніше встановлений порядок дослідження доказів: суд перейшов до дослідження письмових та речових доказів. Наразів судовому засіданні триває допит свідків. Але свідки стороною обвинувачення не забезпечуються протягом тривалого часу. При цьому кримінальне провадження надійшло до суду 30.09.2019 р.

Частиною 1 статті 318 КПК України передбачено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Враховуючи той факт, що дослідження доказів у даному кримінальному провадженні триває з порушенням вимог розумності строку, колегія суддів вважає за доцільне, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: забезпечити присутність свідків обвинувачення: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 для їх безпосереднього допиту в судовому засіданні, до 17.02.2022 року.

Керуючись ст. ст. 28, 114, 318, 176-178, 181, 196, 205, 331 КПК України, -

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 , під вартою, обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 , за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 години 00 хвилин до 07 годин 00 хвилин на 2 місяці, тобто до 14.02.2022 року.

Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язків, а саме:

не відлучатися з Харківської області без дозволу суду;

з`являтися за першим викликом до суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 години до 07:00 години обвинуваченій ОСОБА_11 на 2 місяці, тобто до 14.02.2022 року, за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_11 такі обов`язки:

не відлучатися з Харківської області без дозволу суду;

з`являтися за першим викликом до суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово на 2 місяці, тобто до 14.02.2022 р., за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти негайно після доставлення до місця проживання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки:

не відлучатися з Харківської області без дозволу суду;

з`являтися за першим викликом до суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Встановити стороні обвинувачення, в особі групи прокурорів в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 03.08.2018 року, строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 313 КК України, а саме забезпечити присутність свідків обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 для їх допиту, 17.02.2022 року.
Роз`яснити стороні обвинувачення, що у випадку не виконання нею своїх обов`язків щодо подання доказів на підтвердження обвинувачення по кримінальному провадженню, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 03.08.2018 року, у встановлений строк, кримінальне провадження буде розглядатись на підставі наявних доказів у суду станом на кінець граничного строку подання доказів.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошено 15.12.2021 року.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3