ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2936/21 Справа № 205/8073/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2021 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю:
секретаря - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 (в режимі відеоконеренції),

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2021 року ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 листопада 2021 року.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, враховуючи те, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, її характеристику, відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, дійшов висновку про наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що вона перебуваючи на волі зможе переховуватися від суду та вчинити нові злочини, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, які не допитані або перешкоджати провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу та змінити запобіжний захід на домашній арешт.
В якості доводів поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 посилається на те, що при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачена не була присутньою в судовому засіданні, що є порушенням права на захист ОСОБА_5 ..
При цьому, сторона захисту посилається на те, що при постановлені оскаржуваної ухвали прокурор не довів жодної обставини, передбаченої ст. 194 КПК України. Указується у скарзі і на тому, що подовження існування ризиків є недоведеним.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Так, апеляційним судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001774 від 04 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді, на стадії досудового розслідування, було застосовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово було продовжено ухвалами суду.
01 квітня 2021 року, судом першої інстанції було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, з підстав продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
За наслідками розгляду клопотання прокурора суд постановив оскаржувану ухвалу, якою продовжив обвинуваченій строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо порушення права обвинуваченої на захист, колегія суддів вважає їх обгрунтованими, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Разом з цим, ч. 1 ст. 193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Зокрема, відповідно до частини шостої статті 193 КПК України, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, та за умови знаходження особи в міжнародному розшуку.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
Так, з наявних матеріалів провадження видно, що розгляд питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 було здійснено за відсутності обвинуваченої.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 в межах цього кримінального провадження не оголошена у розшук, та була відсутня при розгляді вказаного клопотання, колегія суддів приходить до висновку про допущене районним судом порушення права на захист обвинуваченої.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою, зокрема на ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про безумовну необхідність скасування ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 , з постановленням нової.
Вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , колегія суддів враховує, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, ступінь тяжкості злочину, інкримінованого обвинуваченій, який відноситься до тяжкого злочину, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою, яке передбачене виключно у виді позбавлення волі на строк до 10 років, особу обвинуваченої, її репутацію та відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, й вважає, що ризики, визначенні п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, є такими що об`єктивно існують, на цей час не зменшилися й не припинили існувати.
Отже, колегія суддів, враховуючи вищенаведене, вважає, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.
Разом з цим, колегією суддів не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає наявними підстави для продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і неможливим застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу.
Отже, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала - скасуванню з постановленням нової ухвали про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2021 року про продовження застосування запобіжного заходу скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо обвинувачену ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , до 24 листопада 2021 року, включно.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3