Справа № 159/6451/21
Провадження № 1-кп/159/150/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000716 від 09.08.2021 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця проживання, раніше судимого, останній раз:

- 31.07.2018 вироком Залізничного районного суду м.Львова за ч.2 ст.185 КК із застосуванням ч.4 ст.70 КК та вироком Львівського апеляційного суду від 06.12.2018 до 3 років позбавлення волі, зараховано в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, частково відбуте покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.01.2018 у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Звільнений 26.07.2019 по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_7 , повторно, 08 серпня 2021 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розбивши скло у вікні будинку АДРЕСА_2 , витягнув через вікно з середини продукти харчування та електричну плитку вартістю 350,00 грн, однак був помічений потерпілою ОСОБА_4 , після чого втікаючи з викраденим майном вчинив дії спрямовані на відкрите викрадення майна, проте з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, залишив майно на подвір`ї та втік через огорожу.

Такими умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України (грабіж) незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникнення у житло.

Крім цього ОСОБА_7 повторно, в період з 19 години 30 хвилин 11 серпня 2021 року по 07 годину 12 серпня 2021 року (точної дати не встановлено), діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження дверей, проник до дачного будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав насос для підкачки автомобільних колес марки «Miol» вартістю 652,45 грн та кутову шліфувальну машинку марки «Арсенал» вартістю 566,67 грн, чим спричини потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1219,12 грн.

Зазначеними умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень щодо потерпілої ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 .

Суд, оцінивши надані для дослідження докази, проаналізувавши доводи сторони захисту та обвинувачення, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних злочинів.

По факту замаху на відкрите викрадення майна у потерпілої ОСОБА_4 винуватість ОСОБА_7 повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, до яких суд відносить показання потерпілої, протокол огляду місця події, висновки судової дактилоскопічної та судової товарознавчої експертизи .

Зокрема, потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що володіє дачним будинком АДРЕСА_2 , де в літній період обробляє присадибну ділянку. 08 серпня 2021 року, приблизно о 16 годині вона приїхала на дачу, увійшла на подвір`я та порівнявшись з будинком помітила обвинуваченого, який тримав в руках пакет, бутель з водою та електричну плитку на дві камфори. Озирнувшись, побачила побиті двері в сарай, розбите вікно у кухні будинку, розфарбовані фарбою стіни, тоді почала кричати і намагалась наздогнати обвинуваченого. Натомість він побіг з викраденим майном до паркану, спочатку кинув пакет, а коли вона закричала вдруге, кинув біля смітника, який стоїть біля паркану, плитку, пляшку з водою і перестрибнув через огорожу. Оглянувши дачний будинок вона зрозуміла, що злочинець не зміг відчинити двері до будинку, розбив скло вікна, однак не зміг зняти грати, тому через вікно за допомогою граблів чи руками дотягнувся до лавки, на якій стояла плитка, та продуктів харчування. Про подію вона відразу повідомила поліцію, зібрала продукти харчування та плитку, які намагався викрасти обвинувачений. Потерпіла в категоричній формі ствердила, що бачила обличчя обвинуваченого, коли той втікаючи подивився на неї. Згодом впізнала його серед пред`явлених фотознімків за загальними рисами обличчя та впізнає його в судовому засіданні, як того, хто втікав від неї з викраденим майном.

Показання потерпілої ОСОБА_4 щодо обставин події відповідають даним, зафіксованим у протоколі прийняття заяви про злочин від 08.08.2021 №12271 (а.с.86, т.1), де остання зазначила, що 08.08.2021 о 16 годині невідома особа намагалась викрасти з дачного будинку АДРЕСА_4 дачного масиву «Білий налив» продукти харчування та електричну плитку.

Під час огляду дачного будинку та прилеглої території зафіксовано та у протоколі з фото таблицями відображено, що замок вхідних дверей до будинку не пошкоджений, вікно в кухні розбито, на вікні встановлені грати, обстановка на кухні порушена, холодильник, що стоїть біля вікна, відчинений, продукти харчування розкинуті на підлозі, поруч знаходяться граблі. За будинком на стежці виявлені продукти харчування і консервація. В ході огляду місця події виявлені сліди пальців рук, які перекопійовані на липку стрічку та поміщені до сейф пакету KIV1136316 ( а.с.87-92,т.1).

Згідно з висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-21/7028-Д від 27.08.2021 при дослідженні зразків слідової інформації з сейф пакета KIV1136316 встановлено, що один слід пальця руки та один слід долоні залишені особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.76-85, т.1).

За даними МВС України дактилокарта ОСОБА_9 відповідає дактилокарті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 23.03.2020 отримав паспорт громадянина України на прізвище « ОСОБА_10 ».

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/6938-ТВ від 26.08.2021 вартість електроплити на час події становила 350,00 грн.

На переконання суду дані судової дактилоскопічної експертизи у сукупності з показаннями потерпілої, яка в судовому засіданні чітко та послідовно розповіла про подію, категорично ствердила, що саме обвинуваченого бачила того дня із викраденими речами, є достатніми доказами для висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 .

Водночас суд при оцінці доказів не приймає до уваги дані протоколу пред`явлення потерпілій для впізнання фотознімків від 12.10.2021, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що був доставлений до відділку для проведення очного впізнання, проте через те, що потерпіла побачила його в коридорі до початку слідчої дії, він відмовився від її проведення. Зазначені обставини стороною обвинувачення не спростовані, тому відповідно до ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнав частково та пояснив, що розбив вікно і руками витягнув з будинку електроплиту і продукти харчування, до будинку не заходив, мав на меті вчинити таємне викрадення майна, потерпілої не бачив, тому почувши незрозумілі крики залишив майно і втік. Просив перекваліфікувати його дії на замах на крадіжку без проникнення у житло.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого з огляду на таке.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Як вбачається з показів потерпілої вчинена ОСОБА_7 крадіжка була нею виявлена, проте обвинувачений ще не залишив огороджену територію домоволодіння і почувши її крики почав втікати з викраденим майном, перед огорожею зупинився, кинув плитку скочив на бак зі сміттям і перескочив через огорожу.

Потерпіла спростувала твердження обвинуваченого про те, що він її не бачив, оскільки пояснила, що знаходилась від нього на відстані десять метрів, кричала, а він озирнувся на неї.

За таких обставин дії обвинуваченого належить кваліфікувати як замах на відкрите викрадення чужого майна.

Враховуючи те, що обвинувачений не залишив огороджену територію домоволодіння із викраденим майном, тобто не мав можливості розпорядитись майном на власний розсуд і не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, замах на грабіж є незакінченим.

Щодо ознаки проникнення у житло, то відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникнення у житло слід розуміти незаконне вторгнення будь яким способом, зокрема із використанням засобів, які дають змогу винній особі викрасти майно без входу до житла.

ОСОБА_7 визнав те, що достав чуже майно через вікно, розбивши скло, тому його дії підлягають кваліфікації за ознакою проникнення у житло.

Дії ОСОБА_7 за цим епізодом також вірно кваліфіковані за ознакою повторності, оскільки цей злочин вчинено ним, як особою, яка має не погашену і не зняту судимість за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 31.07.2018.

По факту таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 винуватість обвинуваченого доведена наступними доказами.

Згідно з рапортом чергового Ковельського РУП 12.08.2021 о 07.28 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що невідома особа у нічний період часу шляхом пошкодження дверей проникла у будинок АДРЕСА_3 дачний масив «Білий налив», звідки викрала болгарку та автомобільний насос. Заявник ОСОБА_6 , 1948 року народження.

Того ж дня ОСОБА_6 звернувся до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області із заявою про вчинення злочину, повідомивши про проникнення до його дачного будинку шляхом пошкодження вхідних дверей та викрадення болгарки «Дніпро», насоса для підкачки автомобільних шин та дитячого рюкзака.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що являється фактичним власником дачного будинку АДРЕСА_3 , у літню пору кожного дня зранку приїздить на дачу, 12 серпня 2021 року приблизно о 07 годині приїхавши на дачу побачив, що до будинку проникли через двері, вибивши бордюром вхідні двері, через вікно проникнути не змогли, тому що на них встановлені грати. У будинку був безлад, використаний посуд, особливо цінних речей не було, тому відразу помітив зникнення болгарки «Дніпро» і насоса для підкачки автомобільних шин, згодом виявив зникнення дитячого рюкзака, ймовірно в нього і скали викрадені речі.

Вартість викрадених речей згідно з висновками судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/8415-ТВ від 07.10.2021 та №№СЕ-19/103-21/8414-ТВ від 07.10.2021 могла становити станом на 12.08.2021 відповідно насоса 652,45 грн, кутової шліфувальної машинки (болгарки) 566,67 грн (а.с.139-143, а.с. 146-148 т.1).

В ході огляду місця події (а.с.105-109, т.1) 12.08.2021 у дачному будинку потерпілого виявлені сліди рук, які перекопійовані на липку стрічку та поміщені до спец пакету №4322814.

Згідно з висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-21/7071-Д від 28.08.2021 (а.с.178-189, т.1) при дослідженні слідів рук з сейф пакету №4322814 встановлено, що два сліди пальців рук залишені особою, дактилокарка якої заповнена на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вже наводив у вироку доводи про те, що ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 є однією і тією ж особою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 при первинних показаннях вину не визнав і пояснив, що докази за цим епізодом фальсифіковані, оскільки відбитки його пальців рук фактично отримані при затриманні і перенесені в сейф пакет. Пізніше обвинувачений вину визнав частково і пояснив, що дійсно незаконно проникнув до даного будинку, мав на меті переночувати і підзарядити мобільний телефон, проте крадіжки не вчиняв.

Однак запропонована обвинуваченим версія про фальсифікацію доказів та перенесення відбитків його пальців рук після фактичного затримання в сейф пакети, не знайшла свого підтвердження, оскільки обвинуваченого затримано 08.10.2021, а експертні дослідження слідової інформації з місця події проведені вже 28.08.2021.

Твердження обвинуваченого щодо непричетності до викрадення майна потерпілого спростовані показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який зазначив, що напередодні ввечері відвідував дачу, сторонніх осіб не бачив, а з ранку виявив безлад і зникнення речей.

Таким чином, у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні даного епізоду крадіжки.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 згідно з обвинувальним актом обвинувачується у тому, що він повторно в період з 20 години 15 хвилин 07 серпня 2021 року по 14 годину 30 хвилин 10 серпня 2021 року (точної дати не встановлено) діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проник до дачного будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_5 мотокосу марки «Фореста» моделі «FC-43» вартістю 1690,00 грн.

Дії ОСОБА_7 за цим епізодом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечив причетність до вчинення крадіжки мотокоси і пояснив, що на пропозицію незнайомих осіб за винагороду у 300 гривень погодився закласти мотокосу на своє ім`я в ломбарді.

Оцінивши відповідно до положень ст.94 КПК України надані суду стороною обвинувачення докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про недоведеність пред`явленого обвинувачення за цим епізодом з огляду на таке.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зауважив, що при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

По факту таємного викрадення майна у потерпілої ОСОБА_5 сторона обвинувачення покликалась на показання потерпілої, свідків та дані з ломбарду.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що є донькою власниці будинку АДРЕСА_5 . Разом з чоловіком ОСОБА_11 доглядає за будинком та територією, на початку літа 2021 року придбали мотокосу, яку зберігали в будинку в коробці, з гарантійним талоном та усіма додатковими складовими до мотокоси. 10 серпня 2021 року зайшовши до будинку, побачили перевернуті речі, безлад, використаний посуд та зрозуміли, що до будинку проникали сторонні особи. З огляду на те, що вхідні двері не були пошкоджені, дійшли висновку, що проникли через вікно від дороги, яке було витягнуто разом з рамою. Перевіривши речі, виявили зникнення мотокоси. Про подію розповіли поліцейським, які прибули на виклик сусідів, до яких також проникали. У будинку провели огляд, виявили сліди пальців та від копіювали їх. Додатково пояснила, що останній раз перед подією приїздила на дачу 07 серпня 2021 року та користувались мотокосою.

Аналогічні обставини потерпіла повідомляла 10 серпня 2021 року у заяві про злочин (а.с.93, т.1).

Чоловік потерпілої ОСОБА_11 , як свідок дав суду показання про те, що того дня невідомою особою була викрадена мотокоса зеленого кольору марки «Фореста» моделі «FC-43», яку він придбав за два місяці до події в магазині «Дніпро М» в м.Ковелі за ціною 2800 грн. Використовував мотокосу кілька разів, кожного разу складав її в коробки.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що газонокосарка марки «Фореста» № НОМЕР_1 була придбана ОСОБА_11 09.05.2021. Факт продажу зафіксований у внутрішній базі магазину за номером телефону покупця, про що органу досудового розслідування надані підтверджуючі документи.

У довідці директора магазину «Дніпро-М» м.Ковель вказано, що згідно чеку №8 від 09.05.2021 дана мотокоса придбана ОСОБА_11 .

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/8413-ТВ від 07.10.2021 ринкова вартість мотокоси «Фореста» моделі FC-43 станом на 10.08.2021 могла становити 1690,00 грн.

За повідомленням ТОВ «Ломбард» Заставно-кредитний дім» газонокосарка «Foresta FC-43» номер ZTM0 прийнята в заклад 09 серпня 2021 року від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, жоден із перелічених доказів не вказує на вчинення обвинуваченим крадіжки.

Крім того, під час огляду місця події в будинку потерпілої 10.08.2021 (а.с.95-102,т.1), сліди рук обвинуваченого ОСОБА_7 не виявлені.

Таким чином, версія обвинуваченого, про те, що він лише здав майно в ломбард стороною обвинувачення не спростована і під час досудового розслідування належним чином не перевірялась.

Наведене в силу п.2 ч.1 ст.373 КПК України є підставою для ухвалення виправдувального вироку в цій частині.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.50, ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, з тим щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначено справедливе покарання, яке буде співмірним вчиненому та необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_7 вчинив два кримінальних правопорушення, які за ступенем тяжкості належать до категорії тяжких злочинів.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить часткове визнання вини.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. В ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження інкримінована стороною обвинувачення обтяжуюча покарання обставина вчинення злочину щодо ОСОБА_4 як до особи похилого віку, оскільки лише фактичний вік потерпілої, яка 1952 року народження, не є безумовною підставою для існування цієї обтяжуючої обставини. За приписами ст.23, ст.67 КК особа повинна усвідомлювати, що вчиняє злочин щодо особи похилого віку. Як встановлено судом обвинувачений раніше не знав потерпілу, а за зовнішнім виглядом суд не може віднести потерпілу до осіб похилого віку. Згідно ст.17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.

Враховуючи молодий вік обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, доходу, дані про неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, приймаючи до уваги поведінку в судовому засіданні, яка не засвідчила щирого каяття чи наміру змінити спосіб життя, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання за ст.75 КК суд не вбачає, оскільки ОСОБА_7 вчинив тяжкі злочини будучи судимим за злочин проти власності, при цьому через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про сформовану модель поведінки.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України суд також не вбачає, оскільки стороною захисту всупереч ст.22 КПК України не надано суду доказів існування кількох обставин, які не лише пом`якшують покарання, але й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого.

Остаточне покарання суд призначає заправила ч.1 та ч.4 ст.70 КК України у зв`язку з тим, що інкриміновані злочини вчинені ОСОБА_7 до ухвалення Шевченківським районним судом м.Львова вироку від 25.11.2021 за ч.3 ст.185 КК України та Городецьким районним судом Львівської області вироку від 16.12.2021 за ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень та розмір викраденого, кількість епізодів злочинної діяльності суд вважає необхідним при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосувати принцип часткового складання покарань.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК.

Процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих та дактилоскопічних експертиз за доведеними епізодами відповідно до ст.124 КПК слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 , у виді тримання під вартою, з урахуванням призначеного виду покарання, особи обвинуваченого, з метою забезпечення виконання вироку, суд на підставі ст. 377 КПК України, до набрання вироком законної сили, вважає необхідним, залишити без змін.

ОСОБА_7 утримується під вартою з 08.10.2021 (а.с. 58), тому строк попереднього ув`язнення необхідно на підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати в строк покарання з розрахунку - один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Судом враховується, що ОСОБА_7 не відбував покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 25.11.2021 за ч.3 ст.185 КК України та Городецького районного суду Львівської області від 16.12.2021 за ч.3 ст.185 КК України, які набрали законної сили, оскільки утримувався під вартою у цій справі.

Керуючись статтями 374,375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.3 ст.185 КК України за епізодом від 07.08.2021 щодо ОСОБА_5 та виправдати, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 та ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання:
- ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців,

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попередніми вироками Шевченківського районного суду м.Львова від 25.11.2021 за ч.3 ст.185 КК України та Городецького районного суду Львівської області від 16.12.2021 за ч.3 ст.185 КК України, остаточно визначити ОСОБА_7 до відбуття 5 (п`ять) років 6 (шість) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання попереднє ув`язнення з 08.10.2021 по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку - один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Речові докази :

- електроплиту, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити останній,

- сліди рук, які знаходяться в сейфпакетах, залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/6938-ТВ від 26.08.2021 в розмірі 514,86 грн, судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-21/7028-Д від 27.08.2021 в розмірі 1201,34 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/8415-ТВ від 07.10.2021 в розмірі 686,48 грн, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/8414-ТВ від 07.10.2021 в розмірі 686,48 грн, судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-21/7071-Д від 28.08.2021 в розмірі 1372,96 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1