Справа № 474/591/19
Провадження №1-кп/474/8/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(на підставі угоди про примирення)
26.11.21 року смт. Врадіївка
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальне провадження (зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000167 від 10.05.2019 р. ) по обвинувальному акту щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, республіки Молдова, громадянина республіки Молдова, місце фактично проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:
- 28.11.2018 р., Кривоозерським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, - звільнений з іспитовим строком 1 рік, п.1,2,3 ч.1 ст. 76 КК України, покарання не відбуте (станом на 15.01.2019 р.),
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-
З участю сторін та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 15 січня 2019 року у першій половині дня, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , у якої тимчасово проживав та допомагав по господарству, на її грошові кошти купував продукти харчування, внаслідок чого між ними склалися довірливі відносини, після звернення ОСОБА_7 до нього з проханням здійснити від її імені оплату за газопостачання у поштовому відділенні у сумі 1000 грн., погодився, та реалізуючи виниклий у нього у цей момент злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, використовуючи довірливі з ОСОБА_7 відносини, після отримання ввірених йому ОСОБА_7 , яка помилково була переконана в сумлінності його дій, грошових коштів у сумі 1000 грн., реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заволодів належними ОСОБА_7 грошовими коштами у сумі 1000 грн., з місця скоєння злочину зник, звернувши грошові кошти на свою користь, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірею (шахрайство) вчинене повторно.
25.11.2021 року сторонами суду надано угоду про примирення, яка укладена 25.11.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_6 , в якій сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 190 КК України.
В угоді про примирення сторони узгодили покарання обвинуваченому та дали згоду на його призначення за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, шляхом призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн. та, що на підставі ч.3 ст. 72 КК України вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 28.11.2018, у відношенні ОСОБА_3 підлягає самостійному виконанню.

Угодою також сторони віднесли, до обставин, що пом`якшують покарання, -щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (п.1 ч.І ст.66 КК України); добровільне відшкодування завданого збитку під час судового розгляду (п.2 ч.І ст.66 КК України).

В угоді сторони також зазначили, що розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, згідно ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України які оговорені сторонами.
Прокурор просив затвердити угоду про примирення, вважає, що вона укладена відповідно до норм КПК України, а узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 250 н.м.д.г., та самостійне виконання вироку від 28.11.2018 року на підставі ч.3 ст. 72 КК України відповідає вимогам кримінального закону.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час вирішення питання, щодо затвердження угоди повідомив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення він повністю розуміє, в тому числі і право передбачене ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань та обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 394 та п.1 ч.3 ст. 424 КПК України. Угода про примирення укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення він обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим. Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнає повністю.

Потерпіла ОСОБА_7 звернулася на адресу суду з заявою (вх.№4693 від 25.11.2021 року), в якій просила суд вирішити питання про затвердження угоди про примирення між нею та обвинуваченим від 25.11.2021 року у її відсутність, оскільки є особою похилого віку, хворіє, та їй важко пересуватися, а також з огляду на те, що є особою яка перебуває в зоні ризику щодо зараження коронавірусною хворобою, а тому в період дії карантинних заходів, це також є перешкодою її явки до суду. В цій же заяві зазначила, що їй роз`яснені та зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положенням статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, та що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України вона має право, упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. В заяві підтвердила, що укладення нею угоди з обвинуваченим є добровільним з її сторони, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинуваченому визначеного в угоді згодна.
Представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 просив затвердити угоду укладеного між ОСОБА_7 та обвинуваченим, як таку що відповідає дійсній волі його довірителя.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій та переходить до розгляду справи.
Суд переконався, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинуваченим під час кримінального провадження дії сторін та інших учасників не оскаржувались, укладення угоди сторонами є добровільним волевиявленням, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Та, що обвинувачений цілком розуміє право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину даного кримінального правопорушення, у вчинені якого його обвинувачують, наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема щодо обмеження права оскарження вироку, виду покарання. А також, що потерпіла розуміє обмеження права на оскарження вироку згідно з положенням статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Судом також встановлено, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Сторонам угоди роз`яснено, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор, відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, шляхом призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн., з виконанням на підставі ч.3 ст. 72 КК України, вироку Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 28.11.2018, у відношенні ОСОБА_3 - самостійно.

Керуючись ст. ст. 369-372, 468-474 КПК України,-

ВИРІШИВ:
Угоду про примирення від 25.11.2021 року по кримінальному провадженню №0000167 від 10.05.2019 р., що укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_6 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України, покарання за вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 28.11.2018, у відношенні ОСОБА_3 , яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, із звільненням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України в 1 рік, з покаладанням обов`язків передбачених п.1,2,3 ч.1 ст. 76 КК України - виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1