Копія Справа №678/874/21
Провадження №1-кп-678-106/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів матеріали кримінального провадження за №0000177 від 07.08.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого оператором котельні ТОВ «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ», інвалідності не маючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , 06.08.2021 року близько 20 год. 45 хв., прийшовши до господарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 , вирішив незаконно проникнути до нього з метою відшукання документів.

Тоді ж, 06.08.2021 року близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення, усвідомлюючи факт, що будинок по АДРЕСА_3 , йому не належить, та достовірно знаючи, що власник вказаного будинку не надавала йому дозвіл на проникнення до даного будинку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переліз через паркан виготовлений з сітки рабиця, розташованого із задньої частини домогосподарства, ОСОБА_5 проник на територію домогосподарства АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_4 , де піднявшись по залізних сходах, які розташовані поруч будинку і ведуть на горище, відчинив вхідні двері горища будинку та проник до відокремленого від житла приміщення горища житлового будинку, що є іншим володінням особи з метою відшукання документів, всупереч ч.1 ст.30 Конституції України, згідно якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи. Після чого, був виявлений власницею будинку ОСОБА_4 , тим самим свідомо та умисно порушив право потерпілої на недоторканість іншого володіння особи.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (незаконне проникнення до іншого володіння особи).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та надав суду показання, про те, що він являється колишнім співмешканцем потерпілої ОСОБА_4 , однак вони вже не проживають разом близько чотирьох років. 06.08.2021 року він приблизно о 21 год. 00 хв., прямував в напрямку свого будинку, за адресою АДРЕСА_1 . Проходячи по паралельній вулиці повз вул.Фрунзе, перед магазином «Економ», він перечепився та впав, спричинивши собі синець. Хоча після цього, та як він потрапив до домоволодіння своєї колишньої співмешканки згадати не може. Пам`ятає як перебував на домогосподарстві належному ОСОБА_4 , а саме на собачій будці, побачив драбину, яка веде до горища, оцінив її, та сходами піднявся до верху. Відчинив дверцята, останні не були зачинені колодкою, він ввійшовши до приміщення горища, зрозумів що там темно і нічого не видно та враховуючи що був у стані алкогольного сп`яніння він втратив орієнтир та швидко вийшов. Метою приходу на домогосподарство ОСОБА_4 було те, що він хотів знайти свої документи, які залишив на велосипеді біля магазину «Економ», однак враховуючи що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, не може зрозуміти, чому пішов саме на господарство ОСОБА_4 . Однак документів не було і він вийшовши з горища, зачинивши двері спустився сходами до низу. Вже потім він зрозумів, що знаходиться не у своєму господарстві та переплутав домівку. Зазначає, що до ОСОБА_4 він пішов перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Свою вину у вчиненні даного кримінального проступку він визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілої, просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні надала показання про те, що 06.08.2021 року близько 21 год. 00 хв. вона перебувала за місцем свого постійного проживання, в АДРЕСА_3 та відпочивала. Згодом вона почула глухий удар у ванній кімнаті, та враховуючи, що вона проживає одна, злякалась та вирушила до ванної кімнати. Зайшовши до кімнати вона побачила відчинене навстіж вікно. Будучи у ванній кімнаті, вона почула, що на горищі її домоволодіння присутній сторонній гуркіт, кроки, та звуки від падіння та можливо й перекладання чогось. В цей момент вона зателефонувала до своєї сусідки ОСОБА_6 , яка проживає в АДРЕСА_3 , та являється сусідкою навпроти через дорогу та попросила, щоб вона подивилась чи відчинені двері на її горище. ОСОБА_6 , одразу подивившись, повідомила що на балконі домогосподарства хтось стоїть, середнього зросту у блакитній футболці, особа чоловічої статті, та вона почала до неї кричати «Хто ти такий, чому там лазиш, злазь звідти швидко?!» - все це вона чула по телефону. ОСОБА_6 підійшла до хвіртки, в той момент вона відчинила хвіртку та впустила її, та вона прийшла до неї із ОСОБА_7 . В той момент, ще невідома для неї особа спустилася до подвір`я. Виявилося що це її колишній співмешканець, на даний час обвинувачений ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та не усвідомлював своїх дій. На їхні прохання та зауваження йти додому, він реагував агресивно, та висловлювався нецензурною лайкою відносно них, після чого вона звернулась на службу «102», однак відмінила виклик, у зв`язку із тим, що останній городами пішов в невідомому для неї напрямку, однак напевно він до її домогосподарства потрапив через сусідську садибу, пройшовши через сітку, яка відділяє город від її домогосподарства, погнувши її, враховуючи ще той факт, що хвіртка та ворота були зачинені, до того моменту як він прийшов. Спілкуючись з ОСОБА_6 за хвіртки її домогосподарства вона почула як хтось трощить та розкидає речі та порозі та подвір`ї. Вона ще раз зателефонувала на службу «102», після чого приїхав наряд поліції. В той момент на подвір`ї перебував ОСОБА_5 та поводився неадекватно, агресивно, висловлювався нецензурною лайкою. Вона разом із ОСОБА_6 дочекавшись наряду поліції зайшли до її господарства, адже попередньо вони знаходилися за хвірткою, боячись зайти. По приїзду працівників поліції, останні забрали ОСОБА_5 до лікарні, адже у нього були подряпини на обличчі, носі. Після того як працівники поліції поїхали, вона зачинила хвіртку, двері, пішла на горище та подивилася що там, побачила розкидані речі. Близько 01 год. 00 хв. 07.08.2021 року вона почула стукіт у двері її будинку та вона знову злякалася, ввімкнула світло на порозі та побачила у дверях її будинку ОСОБА_5 , до будинку вона його вже не пускала, крім того, він вимагав у неї документи на будинок, які з його слів, він загубив та не може знайти, однак вона почала попереджати його що викличе працівників поліції, останній, агресивно зреагувавши на її слова пішов в напрямку її городу, зробивши їй шкоду, знявши хвіртки та зник. Будь-яких претензій матеріального або морального характеру у неї до ОСОБА_5 немає, цивільний позов вона заявляти не буде, вона його пробачає за вчинене, при призначенні обвинуваченому покарання вважає, що покарання у виді штрафу буде достатнім для обвинуваченого.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України (незаконне проникнення до іншого володіння особи).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 являється особою раніше не судимою, має на утриманні одну малолітню дитину, повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку, щиро розкаявся, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ: наданий оптичний DVD-R диск зеленого кольору з надписом ridata DVD-R, який поміщено до паперового конверту із відтиском печатки «110», який міститься в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах даного кримінального провадження (Т.1 а.с.57-58).

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1