Справа № 496/5338/21
Провадження № 1-кп/496/81/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мала Токмакчка, Оріхівського району, Запорізької області, не одруженого, із середньою освітою, проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оператора-топогеодезиста відділення управління гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, у військовому званні «матрос», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.05.2021 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі, з випробувальним терміном 1 рік;
- 29.07.2021 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 125, ст.ст. 71,72 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі;
- 22.09.2021 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оператора-топогеодезиста відділення управління гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, у військовому званні «матрос», 12 жовтня 2020 року, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилення від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового і цивільного управління не повідомляв та до 01.11.2021 року незаконно перебував за межами військової частини НОМЕР_1 .
За таких обставин, суд вважає доведеним, те що своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України за кваліфікуючою ознакою нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

01.11.2021 року між заступником керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 визнав свою винуватість в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а також погодився на призначення покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, часткове приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.09.2021 року, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки та 1 місяць, та призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 1 місяць.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, в обсязі підозри, зазначив, що свої інтереси буде захищати самостійно, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Також судом встановлено, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та не суперечать загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між заступником керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі заявлений не був. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468-470, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 01.11.2021 року про визнання винуватості між заступником керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Житнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.09.2021 року, та призначити остаточне покарання у вигляді 3 років та 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ко

провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1