Справа № 202/1070/22
Провадження № 1-кс/202/977/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

18 березня 2022 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменії, м. Сісіан, не одруженого, який не працює, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
На підставі зібраних слідчим шляхом доказів встановлено, що ОСОБА_6 діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення вчинив корисливі тяжкі та особливо тяжкі злочини, ставши учасником озброєної банди організованої ОСОБА_7 в період з листопада 2019 до 25.04.2020 і приймав безпосередню активну участь в двох вчинених бандою розбійних нападах та двох незаконних заволодіннях транспортними засобами.
У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 08.01.2021 щодо ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, про яке, того ж дня, здійснено повідомлення у спосіб передбачений законодавством для вручення повідомлень, а саме, направлено ОСОБА_6 за останнім відомим місцем проживання.
Згідно відомчої бази Національної поліції України під назвою «Аркан» 13.08.2020 року о 22.11 год. ОСОБА_6 використовуючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон на пункті пропуску «Рава Руська» перетнув кордон України з Республікою Польща та більше на територію нашої держави не в`їжджав.
14.02.2021 СУ ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про оголошення в міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З метою внесення підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до бази розшуку Інтерполу та екстрадиції останнього до України необхідно отримати ухвалу слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується: протоколом обшуку від 29.05.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.04.2020; протоколом огляду за участю потерпілого ОСОБА_8 22.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.12.2020; протоколом впізнання за участю свідка ОСОБА_9 ; розсекреченими матеріалами НСРД; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .
Слідчий указує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши у судовому засіданні доводи прокурора, який клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, думку захисника, який заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити в задоволенні клопотання посилаючись на те, що ОСОБА_6 не повідомлено про підозру та слідчий звернувся до слідчого судді із клопотання про застосування запобіжного заходу поза строками досудового розслідування, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Розгляд клопотання здійснюється за відсутності підозрюваного у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України.
ОСОБА_6 було повідомлено 08.01.2021 року про підозру у кримінальному провадженні № 00001023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Із зазначеного кримінального провадження 11.01.2021 року було виділено кримінальне провадження № 0000009 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 25.02.2021 року було зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009.

В подальшому досудове розслідування зупинялось та відновлювалось з метою проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що розгляд зазначеного клопотання здійснюється в межах строку досудового розслідування.
Розділ II Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно із частинами 1, 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
З огляду на те, що слідчий звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного, слідчий суддя має перевірити наявність підстав передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України та наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
Щодо набуття ОСОБА_6 процесуального статусу підозрюваного у межах цього кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Порядок здійснення повідомлень передбачений ст. 135 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
Відносно ОСОБА_6 08.01.2021 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. Письмове повідомлення про підозру направлено засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_6 , що підтверджується інформацією про поштове відправлення.
Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.
Щодо виїзду та/або оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук.
Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного можливе лише у разі доведення прокурором існування підстав, передбачених ст. 177 КПК України, та доведення виїзду підозрюваного та/або оголошення його у міжнародний розшук.
Тобто положення ч. 6 ст. 193 КПК України не зобов`язують при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про його оголошення в міжнародний розшук.
Чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття "міжнародний розшук" та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Водночас в абз. 1 ч. 1 ст. 281 КПК України вказано, що "якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного".
За правилами ч. 2 ст. 281 КПК України "про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань".
Таким чином, для того, щоб підозрюваний вважався у розумінні ч. 2 ст. 281 КПК України оголошеним у розшук має бути наявна постанова про оголошення особи в розшук.
За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, етапу здійснення відповідного запиту до Інтерполу щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в України передує оголошення такої особи в установленому законодавством порядку в розшук правоохоронними органами України, а документами, які додаються до запиту є завірена копія постанови про оголошення розшуку особи (постанови про зупинення досудового розслідування) та завірена копія ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування. Таким чином, вже на момент звернення із запитом до Інтерполу особа має бути оголошена в розшук.
Вищевикладене свідчить про те, що момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого постановою.
Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 19.07.2021 року № 2/4500 ОСОБА_6 на пункті пропуску «Рава Руська» перетнув кордон України та більше на територію України не в`їжджав.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 14.02.2021 року ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.
Отже, з огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а також факт того, що він оголошений у міжнародний розшук та виїхав з території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.
Щодо обґрунтованої підозри.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).
Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корисливих тяжких та особливо тяжких злочинів, ставши учасником озброєної банди організованої ОСОБА_7 в період з листопада 2019 до 25.04.2020 і приймав безпосередню активну участь в двох вчинених бандою розбійних нападах та двох незаконних заволодіннях транспортними засобами, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра, на час розгляду клопотання, є обґрунтованою, оскільки існують факти та інформація, які переконують у тому, що він міг вчинити зазначений вище злочин. Такими матеріалами (доказами) у кримінальному проваджені є: протокол обшуку від 29.05.2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.04.2020; протокол огляду за участю потерпілого ОСОБА_8 22.06.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 30.12.2020 року; протокол впізнання за участю свідка ОСОБА_9 ; розсекреченими матеріалами НСРД; протокол допиту свідка ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтована підозра ) для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Щодо ризиків кримінального провадження.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрювана однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче прокурор у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заявлені ризики заслуговують на увагу.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. Санкція ст. 257 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Санкція ч. 3 ст. 289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
У ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. Про взяття під варту до суду зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.
13.08.2020 року підозрюваний покинув територію України та до сьогоднішнього дня не повертався.
Наявні обставини безумовно свідчать про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки наразі, знаючи про кримінальне провадження та повідомлену підозру, останній переховується від органів досудового розслідування та суду.
Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 має можливість впливати на свідків існує, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.
Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення існує, оскільки він не має постійного доходу, офіційно не працевлаштований.
За вищенаведених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотання.
Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).
Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя враховує, що інкримінований ОСОБА_6 злочин належить до категорії особливо тяжких, доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення; доведення існування декількох ризиків, в т. ч. і ризик переховування.
Зважаючи на вищевикладені обставини у своїй сукупності, слідчий суддя переконаний, що прокурором під час розгляду даного клопотання доведено необхідність обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючі данні про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Вірменії, м. Сісіан, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до його затримання і доставки до місця кримінального провадження та розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу слідчим суддею за участю підозрюваного або зміну обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1