Справа № 359/550/21
Провадження № 1-в/359/13/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурорів ОСОБА_3 ,
представників БВК-119 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції з Бориспільською БВК-119, клопотання захисника ОСОБА_6 та самого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 09.08.2018 року Білоцерівським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 187 ч. 3, 187 ч. 4, 289 ч. 3, 353 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 12 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Застосовано ст. 72 ч. 5 КК України (зарахувати періоди із 26.02.2015 року по 20.06.2017 року). Зараховано строк досудового тримання під вартою із 26.02.2015 року по 08.08.2018 року; 21.08.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст.ст. 309 ч. 1, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2020 року приведено у відповідність до чинного законодавства України вироки від 09.08.2018 року та від 21.08.2018 року. Застосувати ст. 72 ч. 5 КК України (зарахувати період із 21.06.2017 року по 11.04.2019 року),
в с т а н о в и в :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшли вищезазначені клопотання засудженого ОСОБА_5 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, яке обґрунтовано тим, що він відбуває міру кримінальної відповідальності з 09.08.2018, а тому згідно норми ст. 81 КК України, він відбув більшу половину строку покарання та має право на звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому, засуджений дотримується встановлених правил поведінки в установі відбування покарання. Стягнень не має. Таким чином засуджений просить суд клопотання задовольнити, оскільки він своєю сумлінною поведінкою, довів своє виправлення та його можливе звільнити умовно-достроково від відбування покарання.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав у повному обсязі, зазначив, що для його задоволення є всі законі підстави застосування ст. 81 КК України, оскільки він став на шлях виправлення та характеризується виключно з позитивної сторони. Клопотання його захисника з тих же підстав, просив залишити без розгляду.
Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання засудженого. Просив суд задовольнити його із підстав зазначених у ньому. Разом із цим, просив суд подане ним 25.01.2021 клопотання в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, залишити без розгляду.
Прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,. щодо задоволення клопотання засудженого заперечувала, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення. Заохочень немає. Не працевлаштований на виробництві установи, а тому ОСОБА_5 не може бути таким засудженим до якого слід застосувати підстави, передбачені ст. 81 КК України.
Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.
Ознайомившись із позицією учасників справи, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.
Згідно із ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Згідно із ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 09.08.2018 року Білоцерівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 12 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Застосовано ч. 5 ст. 72 КК України (зарахувати періоди із 26.02.2015 року по 20.06.2017 року). Зараховано строк досудового тримання під вартою із 26.02.2015 року по 08.08.2018 року; 21.08.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2020 року приведено у відповідність до чинного законодавства України вироки від 09.08.2018 року та від 21.08.2018 року. Застосувати ч. 5 ст. 72 КК України (зарахувати період із 21.06.2017 року по 11.04.2019 року).
Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 починається з 09.08.2018, а закінчення 16.04.2023.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 06.03.2018. Під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. 29.05.2019 прибув до в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» для подальшого відбування покарання. Неодноразово направлявся на лікування до лікувальних закладів, що при ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», а саме: 26.07.2019, 24.03.2021 та 06.09.2021; ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» 24.06.2020; ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» 14.12.2021. 24.11.2021 повернувся до ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» для подальшого відбування покарання. За період відбування покарання характеризується посередньо. За допущене порушення установленого порядку відбування покарання отримав 1 стягнення правами начальника установи, на даний час стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не має. Засуджений не працевлаштований на виробництві установи.
Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Вимоги адміністрації, встановлені законодавством, виконує. Приймає участь у роботах по благоустрою установи, але потребує контролю з боку адміністрації установи у зв`язку з особистою неорганізованістю. Намагається виконувати роботи із самообслуговування, але під контролем. За характером спокійний, врівноважений. Підтримує рівні взаємовідносини із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дотримується вимог пожежної безпеки і техніки безпеки праці.
Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», «Духовне відродження». Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Термін застосування норм статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України щодо зміни умов тримання - за відбуттям 1/3 призначеного строку покарання, а сааме: 01.03.2017. Рішенням комісії установи від 05.09.2019 засудженому було відмовлено в застосуванні вказаної норми, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення.
Термін застосування норм статті 82 Кримінального кодексу України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям 1/2 призначеного строку покарання, а саме 16.03.2019. Рішенням комісії установи від 19.06.2029 засудженому було відмовлено в застосуванні вказаної норми, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Термін застосування норм статті 81 Кримінального кодексу України, а саме: умовно-дострокового звільнення від покарання - за відбуттям 2/3 призначеного строку покарання, а саме - 24.03.2020. Рішенням комісії установи від 19.06.2020 засудженому було відмовлено в застосуванні вказаної норми, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення.
На профілактичному обліку установи не перебуває. Згідно вироку має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину за вироком суду визнав частково. Під час проведення із засудженим ОСОБА_5 соціально-виховної робота для досягнення мети виправлення мети виправлення та ресоціалізації визначений середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 має нестабільну лінію поведінки, яка постійно змінюється. З початку він характеризувався посередньо, потім негативно. Засуджений не працевлаштований на виробництві установи. Заохочень немає у встановленому законом порядку. Така поведінка засудженого не може свідчити про його чесне та сумлінне відбування покарання та те, що засуджений твердо став на шлях виправлення. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, та на шлях виправлення не став.
Таким чином, матеріали особової справи не містять відомостей про те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою довів своє виправлення, оскільки засуджений ще остаточно не став на шлях виправлення.
За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, його нестабільну поведінку, яка постійно змінювалася, і на даний час він лише стає на шлях виправлення та пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає за необхідне залишити клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, залишити без розгляду, у зв`язку з тим, що 26.01.2022 адвокат висловив своє бажання щодо залишення його клопотання, без розгляду.
Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , від 25.01.2021, залишити без розгляду.
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, від 10.12.2021, відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Повний текст ухвали буде проголошено о 08:50 год. 28.01.2022.

Суддя: ОСОБА_1