УХВАЛА
за результатами розгляду скарги
на рішення, дію чи бездіяльність

03 грудня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29.11.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана скарга від 26.11.2021, в якій ставиться питання про зобов`язання уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_4 від 11.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до вимог ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 29.11.2021 для розгляду зазначеної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 . Фактично матеріали скарги передано слідчому судді по реєстру 30.11.2021 о 17:30.

Ухвалою слідчого судді від 01.12.2021 скаргу було призначено до розгляду на 03.12.2021. Про дату, час та місце розгляду скарги учасників провадження повідомлено телефонограмами суду та шляхом направлення повідомлень на електронну пошту.

03.12.2021 до суду надійшло клопотання від представника скаржника, в якому ставиться питання про розгляд скарги без її участі. При цьому представником скаржника наголошується, що вимоги скарги підтримуються у повному обсязі.

Від НАБУ 03.12.2021 надійшли письмові пояснення на скаргу, в яких ставиться питання про розгляд скарги з урахуванням таких пояснень без участі його представника.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги за відсутності учасників провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши обставини, викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Скаржник в своїй скарзі зазначає, зокрема наступне:

«11 листопада 2021 року, я, адвокат ОСОБА_3 , звернулась в інтересах громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Національного антикорупційного бюро України із письмовим повідомленням про кримінальне правопорушення, передбачене статтею 382 ч. 3 КК України, вчинене прокурорами Офісу Генерального прокурора, уповноваженими у кримінальному провадженні № 0000054 від 20.01.2017 року. Зазначене повідомлення про кримінальне правопорушення було направлена мною на адресу Національного антикорупційного бюро поштою, та отримано адресатом 15 листопада 2021 року, що підтверджується звітом про відстеження статусу поштового відправлення, копія якого додається до скарги.
Проте, до цього часу відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за моїм повідомленням від 11.11.2021 року не внесені, досудове розслідування не розпочато.
Приймаючи до уваги ту обставину, що заявником повідомлення про кримінальне правопорушення було направлено поштою та було отримано адресатом 15 листопада 2021 року, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань мали бути внесені не пізніше 16.11.2021 року, десятиденний строк для подання цієї скарги не є пропущеним.
Відповідно до позиції Вищого антикорупційного суду, викладеної у відповідній ухвалі від 22.11.2021 року (копія судового рішення додається) слідчим суддям Вищого антикорупційного суду підсудні скарги, в тому числі щодо бездіяльності органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в кримінальних провадженнях стосовно корупційних правопорушень, до яких не відноситься кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України.
За таких обставин, виходячи з норм КПК України, які визначають, що заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а оскаржується бездіяльність органу досудового розслідування - Національного антикорупційного бюро України, що територіально розташоване на території Солом`янського району м. Києва, зазначена скарга підслідна слідчому суді саме Солом`янського районного суду м. Києва».

У письмових поясненнях НАБУ звертається увага, зокрема, на таке:

«До Національного бюро надійшло повідомлення адвоката ОСОБА_3 від 11.11.2021, поданої в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зареєстроване 15.11.2021 за № ко-14834, щодо можливих протиправних дій прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних, провадженнях органів Державного бюро розслідувань та інших прокурорів Офісу Генерального прокурора, уповноваженими приймати рішення у кримінальному провадженні № 0000054 від 20.01.2017 у зв`язку з безпідставним, на думку заявників, невиконанні вказаних у повідомленні судових рішень про повернення вилученого під час обшуків майна заявників, чим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 382 Кримінального кодексу Украл ни за обставин, викладених у заяві, та з інших питань.
З урахуванням викладеного слід зазначити, що правові основи організації та діяльності Національного бюро визначено Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України» (далі - Закон).
Згідно з абзацом другим частини 1 статті 1 Закону завданням Національного бюро є протидія корупційним та іншим кримінальним правопорушенням, які вчинені вищими ' посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці, а також вжиття інших передбачених законом заходів щодо протидії корупції.
Відповідно до положень статті 16 Закону на Національне бюро покладено обов`язок щодо здійснення оперативно-розшукових заходів і досудового розслідування з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень і здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності.
Частиною 5 статті 216 Кримінального процесуального кодексу України визначено перелік кримінальних правопорушень, які підслідні детективам Національного бюро, і лише за наявності умов, передбачених цією нормою.
Так, детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, за наявності визначених умов.
Відповідно до частини 1 статті 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Разом з тим частина 1 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо у заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, наявні підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, за якими приймаються передбачені законом процесуальні рішення.
Таким чином, обов`язковою умовою початку досудового розслідування є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до приписів закону реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Наведена правова позиція також закріплена у Висновку Судової палати У кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.
Разом з тим, здійснення досудового розслідування злочину, передбаченого статтею 382 КК України, не віднесено до підслідності детективів Національного бюро.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
З огляду на викладене, Головним підрозділом детективів Національного бюро за результатами розгляду повідомлення встановлено, що у останньому не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку з чим на час його розгляду відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому враховуючи, що розгляд інших порушених у повідомленні від 11.11.2021 питань не віднесено до компетенції Національного бюро, з урахуванням вимог статті 216 КПК України, вказану заяву листом Національного бюро від 03.12.2021 № 111-225/37310 скеровано для розгляду в межах повноважень до Державного бюро розслідувань, про що автора було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом із аналогічними реквізитами.
Таким чином, бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро, що може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому статтею 303 КПК України, відсутня.»

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджено наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) встановлено таке: «Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».

З матеріалів скарги вбачається, що повідомлення адвоката ОСОБА_3 від 11.11.2021, подане в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , про вчинення кримінального правопорушення отримане НАБУ 15.11.2021.

Враховуючи порядок обчислення процесуальних строків, передбачений ст. 115 КПК України, вимоги ст. 214 КПК України, вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення повинні були бути внесені до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви.

Таким чином, визначений законом строк на внесення відомостей за вказаною заявою від 11.11.2021 до ЄРДР (24 години) сплив 17.11.2021.

Однак, уповноваженою особою НАБУ в порядку наведених вимог закону (ч. 1 ст. 214 КПК України), відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.

Натомість, лише листом від 03.12.2021 заявницю повідомлено про скерування її повідомлення від 11.11.2021 про вчинення кримінального правопорушення для розгляду до Державного бюро розслідувань.

Відтак, передбачений кримінальним процесуальним законом строк на внесення відомостей до ЄРДР, а також строк на надання заявнику витягу з ЄРДР пропущений, що свідчить про наявність факту протиправної бездіяльності органу досудового розслідування.

Системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Таким чином, дії уповноважених осіб суперечать приписам ч. 1 ст. 214 КПК України і згідно з правилами ст. 303 КПК України така бездіяльність може бути оскаржена під час досудового розслідування.

Слід звернути увагу на те, що формулювання положень ст.ст. 214, 303 КПК України однозначно вказують на необхідність задоволення скарги на бездіяльність у формі невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки встановлені обставини, що викладені у тексті даної ухвали.

При цьому враховується, що п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 № 4-р(II)/2020 передбачено, що звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України). Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати факти, що викладені в тексті заяви на предмет їх доведеності та встановлювати наявність події кримінального правопорушення, оскільки це свідчитиме про перебирання повноважень органу досудового розслідування.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на рекомендації, викладені в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, де висловлено позицію про те, що, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. Таким чином, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Вимогами КПК України не передбачено жодної підстави для невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення злочинів, про які повідомлено належно оформленою заявою.

Підсумовуючи, слід зазначити, що на етапі прийняття слідчим/детективом, дізнавачем, прокурором заяви про вчинене кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями давати оцінку змісту заяви, у тому числі на предмет наявності/відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення з апелюванням на цьому етапі до положень ст. 2 КПК України щодо завдань кримінального провадження.

При цьому, слід зауважити, що законодавець передбачив можливість застосування ст. 383 КК України в якості відповідальності за завідоме неправдиве повідомлення про злочин, об`єктом якого є інтереси правосуддя і за яке у кожному випадку його вчинення має також наставати передбачена законом відповідальність.

Таким чином, дії уповноважених осіб НАБУ, суперечать приписам ч. 1 ст. 214 КПК України і згідно з правилами ст. 303 КПК України така бездіяльність може бути оскаржена під час досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, за результатами оцінки доводів скарги та дослідження матеріалів, що додані до неї, вбачається наявність підстав для задоволення вимог скарги, з огляду на компетенцію слідчого судді, встановлену ст. 307 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 214, ст.ст. 220, 303, 304, 370, 372 КПК України слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, задовольнити.

Зобов`язати уповноважену службову особу Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості згідно з повідомленням адвоката ОСОБА_3 від 11.11.2021 (яке зареєстровано 15.11.2021 за № ко-14834), поданим в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1