Справа № 635/6020/20
Провадження № 1-кс/635/1291/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2021 року смт.Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001274 від 17 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року (справа №635/6020/20), -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського районного суду Харківської області суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , в якому він просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року по справі №635/6020/20, на автомобіль «ВАЗ», модель 21154, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ключ від автомобіля, зобов`язати слідчого чи іншу уповноважену особу негайно повернути вилучене майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 28 вересня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного Харківської області по справі № 635/6020/20 було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001274 від 17.09.2020 за ч.1 ст.286 КК України та накладено арешт на автомобіль «ВАЗ», модель 21154, державний номер НОМЕР_1 та ключ від нього, який належить ОСОБА_3 , вилучений під час огляду місця події, у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування. Як стало відомо, кримінальне провадження №0001274 від 17.09.2020 постановою слідчого СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Оскільки кримінальне провадження закрите, необхідність арешту майна відпала, а у зв`язку із арештом ОСОБА_3 позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Так як слідчий не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, представник заявника звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.
Від представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він клопотання підтримав, просив зняти арешт з майна, а клопотання розглядати без його участі у зв`язку із занятістю в іншому судовому засіданні.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, номер кримінального провадження 0001274 від 17.09.2020.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001274 від 17.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задоволено частково, накладено арешт на майно, вилучене 16 вересня 2020 року в ході огляду місця події, а саме: автомобіль легковий марки «ВАЗ», модель 21154, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 28.05.2014 року належить ОСОБА_3 та на ключ від автомобіля марки «ВАЗ», модель 21154, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном. В іншій частині клопотання слідчого відмовлено.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення арешту на майно слугувало те, що автомобіль мав важливе доказове значення у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до його відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, при розгляді вказано клопотання було встановлено, що 16 вересня 2021 року постановою слідчого СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0001274 від 17 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Положеннями ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що вона вже неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та вказала на таке:
Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.
Якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року(постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).
Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).
Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).
Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.
Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.
Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.
У даному кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру, ОСОБА_3 не є ані підозрюваним, ані обвинуваченим, потерпіла жодних претензій до нього матеріального чи морального характеру не має.
У зв`язку з закриттям кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що на сьогоднішній день необхідність в арешті майна, накладеного ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року (справа №635/6020/20), відпала.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001274 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року (справа №635/6020/20).

Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001274 від 17.09.2020 року задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року (справа №635/6020/20) у кримінальному провадженні № 0001274 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на автомобіль марки «ВАЗ», модель 21154, р.н. НОМЕР_1 , та ключ від вказаного автомобіля, який належить ОСОБА_3 .
Зобов`язати слідчого у провадженні якого перебувало дане кримінальне провадження, або інших уповноважених осіб, повернути вказане майно власнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1