Справа № 645/8657/21
Провадження № 1-кп/645/773/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Р. Лозова, Дергачівського району Харківської області, громадянки України, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, з середньою освітою, раніше не судимою, бе місця реєстрації, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
03 грудня 2021 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 прийшла до приміщення ломбарду «Перший», що розташований за адресою: м. Харків, проспект Московський, буд.256, де оформлюючи кредитну операцію, побачила мобільний телефон «Samsung galaxy j3 (2016), що знаходився у спеціальній шухлядці перед склом оцінювача ломбарду ОСОБА_4 .
В цей же момент, у ОСОБА_3 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення мобільного телефону «Samsung galaxy j3 (2016).
Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок іншої особи, ОСОБА_3 , реалізуючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_4 оформлювала кредитну операцію, залишивши свій мобільний телефон «Samsung galaxy j3 (2016) без нагляду, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон «Samsung galaxy j3 (2016), що належить ОСОБА_4 .
Викравши зазначене майно, ОСОБА_3 , з місця події пішла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальну шкоду ОСОБА_4 на суму 881 гривня 00 копійок.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.
Обвинувачена ОСОБА_3 , захист якого здійснювала захисник - адвокат ОСОБА_5 , подала заяву, згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі; ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Цивільний позов не заявлено.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштована, інших характеризуючих даних не надано.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обстави.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій покарання у вигляді обмеження волі.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При цьому, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнала, раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, розкаялась, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, суд приходить до висновку, що виправлення засудженої можливе без відбування нею покарання, призначеного за даним вироком, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung galaxy j3 (2016), переданий на відповідальне зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили, вважати повернутим потерпілій ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя