У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2022 Справа №607/2088/22

провадження № 1-кс/607/722/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, клопотання старшого слідчого відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000304 від 01.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 286 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, не депутата, тимчасового не працюючого, з середнього-спеціального освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить продовжити на 60 (шістдесят) днів строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визначенням застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.09.2021.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 14 грудня 2021 року до підозрюваного ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді тернопільського міськрайонного суду застосовано запобіжний захід у види домашнього арешту на строк 57 (п`ятдесят сім ) днів, із строком дії ухвали до 08.02.2022. Керівником Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 04.02.2022 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців тобто до 08.03.2022.

З метою забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій і рішень, зокрема: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок інженерно-транспортної (судово-автотехнічної) експертизи; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи, щодо встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілою ОСОБА_8 ; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово молекулярно генетичної експертизи; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність; відкрити сторонам матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України.

Виконання зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінальногопровадження, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для збирання додаткових доказів.

Провести вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у строк дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не представилось можливим у зв`язку з тривалим проведенням та черговістю проведення судових експертиз.

Водночас, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на даний час не зменшилися та продовжують існувати. У зв`язку з цим, виникла необхідність у продовженні строку домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 .

Метою продовження строку домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 , згідно з вимогами п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, спеціалістів та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою продовження строку є те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слід врахувати наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Також існує ризик, того що ОСОБА_4 , може використовуючи свої зв`язки та незаконно впливати на свідків та потерпілу, шляхом схиляння до відмови від дачі показань чи дачі завідомо неправдивих показань, чим перешкодить кримінальному провадженню.

Під час оцінки в сукупності всіх обставин, керуючись ст. 178 КПК України, потрібно врахувати, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене слідчий вважає, що існують достатні підстави, які обґрунтовують ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), а також ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні).

Таким чином, застосувавши більш м`який запобіжний захід неможливо запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме запобігти: можливості переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Санкція статті, за якою кваліфікуються дії ОСОБА_4 , дає можливість застосувати до нього найсуворіший запобіжний захід, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати, відповідно до ст.183 КПК України до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років.

За таких підстав слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та продовження відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку:

До запобіжних заходів частина перша статті 176 КПК відносить домашній арешт. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч. 1 ст. 181 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців (ч. 6 ст. 181 КПК).

Крім того, частина 3 ст. 199 КПК встановлює, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують дію додаткових обов`язків; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Частина четверта ст. 199 КПК визначає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку домашнього арешту до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000304 від 01 грудня 2021 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 грудня 2021 року, близько 17 годин 10 хвилин водій ОСОБА_4 , керував технічно справним автомобілем марки «Peugeot» моделі «Expert» р.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів: 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій ОСОБА_4 , під час руху не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Через проявлену під час керування автомобілем неуважність та унаслідок грубого порушення вимог п. 1.10 (в частині значення термінів «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)», а також п.п. 10.1, 11.3 ПДР України, на автодорозі «Обхід м. Тернопіль», що неподалік с. Гаї Шевченківські, Тернопільського району, Тернопільської області, водій ОСОБА_4 , рухаючись у напрямку м. Тернопіль, змінив напрямок руху в ліво, допустив виїзд на зустрічну смугу для руху де в цей час рухався автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

Від зіткнення транспортні засоби відкинуло у різні сторони, а уламки від транспортних засобів, які утворились в результаті зіткнення, пошкодили автомобіль «Renault» моделі «Scenic» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у попутному напрямку позаду автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» р.н. НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому діафізу лівої стегнової кістки у верхній третинні із зміщенням відламків. Забій осаднення обох колінних суглобів.

Виявлені у ОСОБА_8 , за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння - п. 2.1, 2.1.1 (а), 2.1.2, 2.1.3 (м) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм автомобіля марки Peugeot моделі Expert р.н. НОМЕР_1 вимог п. п., 1.5 ч. 1, 2.3 (б), (д) 1.10, 10.1 та 11.3 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_8 , тяжких тілесних ушкоджень.

Так, 07 грудня 2021 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2021 року; схемою (додаток до протоколу огляду від 01.12.2021); таблиця ілюстрацій до протоколу огляду від 01.12.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду відео від 07.12.2021; протоколом огляду відео від 07.12.2021; протоколом огляду відео від 07.12.2021; відповіддю генерального директора «Тернопільського обласного медичного центру соціально-небезпечних захворювань» Василя Галанова від 08.12.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 10.12.2021.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, а саме, лише посилання на оскарження повідомлення про підозру не свідчить про її необґрунтованість.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.12.2021, застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 57 (п`ятдесят сім) днів. Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Встановлено строк дії ухвали до 08.02.2022.
04.02.2022 керівником Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців тобто до 08.03.2022.

У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.12.2021 про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Також існує ризик, того що ОСОБА_4 , може використовуючи свої зв`язки та незаконно впливати на свідків та потерпілу, шляхом схиляння до відмови від дачі показань чи дачі завідомо неправдивих показань, чим перешкодить кримінальному провадженню.

Існування ризику переховування ОСОБА_4 пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. Так злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років або без такої.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

При застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_4 слідчий суддя визнав необґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків переховуватись від слідства та/або суду. Будь-яких конкретних обставин та обґрунтованих доводів на підтвердження того, що ці ризики виникли після застосування запобіжного заходу та продовженні його дії, сторона обвинувачення не зазначає та не надає, а тому доводи щодо існування цих ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та не враховуються під час продовження строку запобіжного заходу.

Отже у судовому засіданні стороною обвинувачення доведено існування ризику запобігання спробам незаконно впливати на свідків, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу та обов`язків, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ч. 1 ст. 178 КПК України).

У судовому засіданні прокурор довів існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також те, що з часу застосування запобіжного заходу ризик незаконно впливати на свідків не зменшився та продовжує існувати.

Доведення цих обставин переконує слідчого суддю у обґрунтованості вимог про продовження строку тримання під домашнім арештом із забороною залишати житло у період з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв..

Слідчий суддя вважає, що застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, як-то особистого зобов`язання (не відповідає тяжкості злочину), поруки (відсутні особи, які б виявили бажання взяти на поруки) чи застави (відсутні відомості щодо доходів та майнового стану підозрюваного) не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Отже, клопотання слідчого про продовження строку домашнього арешту є обґрунтованим.

Вирішуючи питання про строк на який належить продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 слідчий суддя виходить із того, що строк досудового розслідування продовжено до 08.03.2022, тому слід продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , до 07 березня 2022 року, строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Оскільки питання про покладення того чи іншого обов`язку з огляду на зміст ст. 194 КПК України відноситься до повноважень суду, слідчий суддя, оцінивши доводи наведені у клопотанні, а також доводи сторони захисту вважає за необхідне продовжити строк процесуальних обов`язків про які просить сторона обвинувачення та зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000304 від 01.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , до 07 березня 2022 року, строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Продовжити до 07 березня 2022 року, включно строк дії обов`язків, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого,прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 07 лютого 2022 року о 08 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1