Провадження № 1-кп/127/746/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 01 липня 2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000627 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бджільна, Теплицького району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, попередньо домовившись із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в невстановлені дату та час, придбав за допомогою всесвітньої мережі Інтернет підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на ОСОБА_4 , із його фотозображенням.
Після зазначеного ОСОБА_4 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 30.06.2021 року, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Bora», д.н.з. НОМЕР_2 , приблизно о 17:40 годині рухаючись по вулиці Архітектора Артинова, поблизу будинку № 21 в місті Вінниця, при цьому, здійснював рух по смузі громадського транспорту, у зв`язку з чим, був зупинений працівниками Управління патрульної поліції у Вінницькій області. Під час перевірки останніми документів, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, діючи умисно, надав для перевірки працівнику поліції вищевказане водійське посвідчення зі своїм фото, видане на його ім`я, серії НОМЕР_1 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів за № 4210/21-21 від 07.07.2021 року: «Бланк водійського посвідчення, серія та номер якого НОМЕР_1 , видане на ОСОБА_4 , від 15.05.2015 року, не відповідає зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України. Надане на експертизу водійське посвідчення, серія та номер якого НОМЕР_1 , видане на ОСОБА_4 , від 15.05.2015 року виготовлене саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся, суду повідомив, що 2019 році він рішенням суду був позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Друг йому порадив групу в телеграм-каналі де можна замовити посвідчення водія. Через вказаний додаток «Телеграм» він замовив посвідчення водія, яке отримав та оплатив на «Новій пошті». Отримавши вказане посвідчення водія, почав використовувати його під час керування транспортним засобом. Повідомив, що усвідомлював, що вказане посвідчення є підробленим, оскільки він його не отримував у встановленому порядку в МРЕО, іспитів не здавав, всіх необхідних документів, в тому числі і медичних довідок не надавав. Зазначив, що 30.06.2021 року підвозив знайомого і припаркувався на ділянці дороги де дозволений проїзд лише громадському транспорту. До нього під`їхали працівники поліції, на вимогу яких він пред`явив посвідчення водія, яке раніше замовив через додаток «Телеграм». Поліцейські побачили ознаки підроблення пред`явленого їм посвідчення водія і перевірили по базі, встановивши, що таке посвідчення водія не видавалося. Після цього, працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу.
З досліджених в судовому засіданні, наданих сторонами доказів, вбачається наступне.
Відомості за вказаною подією внесені до ЄРДР 01.07.2021 року, що підтверджено відповідним витягом.
Згідно постанови від 01.07.2021 року посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_4 15.05.2015 року, визнано речовим доказом у справі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2021 року накладено арешт на тимчасово вилучене водійське посвідчення НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 15.05.2015 року, яке у присутності двох понятих вилучено та поміщено до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» SUD 1051161, яке добровільно видав ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події від 30.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №4210/21-21 від 07.07.2021, бланк водійського посвідчення, серія та номер якого НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 15.05.2015 року, не відповідає зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України. Надане на експертизу водійське посвідчення, серія та номер якого НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 15.05.2015 року, виготовлене саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії.
Згідно постанови від 10.07.2021 року визнано речовим доказом бланк водійського посвідчення НОМЕР_1 та направлено для зберігання в камеру речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.
Згідно постанови від 13.07.2021 року DVD-R диск з відео файлом «» визнано речовим доказом.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав всі обставини, що викладені в обвинувальному акті щодо факту використання завідомо підробленого документу вказав, що він внаслідок способу отримання зазначеного посвідчення, без звернення до відповідних органів МРЕО, складення іспитів, надання всіх необхідних документів, дотримання процедури отримання права на керування транспортним засобом, розумів, що посвідчення є підробленим. Вказав на час, місце використання даного документу, підтвердивши, що він дійсно надав його працівникам поліції в якості документу, що підтверджує його право керування транспортним засобом, хоча достовірно знав спосіб його отримання. Такі показання обвинуваченого повністю узгоджуються із дослідженими письмовими доказами у справі, як то постановою про визнання вилученого в обвинуваченого посвідчення речовим доказом та висновком експертизи, згідно із яким посвідчення водія серії НОМЕР_1 виготовлено саморобним способом.
Таким чином, аналіз показань обвинуваченого, які узгоджуються із письмовими доказами у справі, якими підтверджено факт використання ОСОБА_4 підробленого документу, свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 ,покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики виконавчого комітету Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області вбачається, що скарг та нарікань на поведінку ОСОБА_4 не надходило.
З довідки КНП Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради №29/3123 від 07.07.2021 року вбачається, що обвинувачений на обліку не перебуває.
З довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №1789 від 05.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 не перебуває на наркологічному обліку.
Згідно довідки КНП «Теплицької міської лікарні» №415 від 09.07.2021 року, ОСОБА_4 на диспансерному обліку в Теплицькому наркологічному кабінеті не знаходився.
З довідки КНП «Теплицької міської лікарні» №156 від 09.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Теплицької райполіклініки не знаходився.
Згідно вимоги про судимість від 01.07.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.
Згідно із відомостями про притягнення до адміністративної відповідальності, обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, вчинив умисне кримінальне правопорушення, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, розкаявся, офіційно не працює, обставини, що обтяжують покарання відсутні.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який офіційно не працює та розкаявся, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
В той же час, суд, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся, вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.
При цьому суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачений не працює. Такий вид покарання на переконання суду не зможе бути виконаний засудженим самостійно через відсутність джерела доходу, а участь інших осіб, в тому числі і матеріальна допомога в оплаті штрафу, буде суперечити поняттю покарання як такого, визначеному ч. 1 ст. 50 КК України, згідно із якою покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 2574,15 гривень згідно з довідкою про витрати на проведення експертиз.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 65-67, 358 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 2574,15 гривень.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2021 року скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке поміщено у паперовий конверт та направлено для зберігання в камеру речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області (квитанція №3385 від 17.07.2021 року) - знищити.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме DVD-R диск з відео файлом «» - залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: