Провадження № 1-в/127/828/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВМВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання після закінчення іспитового строку,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 07 грудня 2021 року надійшло вищевказане подання, яке мотивоване тим, що 26 листопада 2019 року ОСОБА_5 було засуджено Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

З 15 травня 2020 року ОСОБА_5 перебуває на обліку у Вінницькому міському відділі філії Державної установи «Центр пробації».

В період іспитового строку ОСОБА_5 тричі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 127 та ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, що потягло накладення адміністративних стягнень. По кожному з даних фактів з засудженим були проведенні індивідуальні профілактичні бесіди, під час яких останньому було роз`яснено вимоги ст. 166 КВК України та 29 квітня 2021 року було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, з яким він ознайомився під підпис. Після цього ОСОБА_5 не допускав вчинення адміністративного правопорушення та в його діях відсутні факти, що свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з характеристикою з МКП «УК «Київська» громадянин ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною та сином 2018 року народження. За час проживання, зі слів мешканців будинку, скарг та нарікань на нього не надходило.

На даний час ОСОБА_5 неофіційно працює різноробочим.

17 травня 2020 року відносно ОСОБА_5 було відкрите кримінальне провадження № 0000612 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації протягом іспитового строку гр. ОСОБА_5 виконав покладені на нього судом обов`язки, вчасно з`являвся в установлені постановою дні на реєстрацію та повідомляв про зміну місця проживання, брав участь у заходах соціально-виховної роботи.

Заплановані заходи соціально-виховної роботи відповідно до складеного індивідуального плану роботи, з урахуванням оцінки ризиків, засудженим ОСОБА_5 виконано повністю у визначені терміни.

26 листопада 2021 року у гр. ОСОБА_5 закінчився випробувальний строк.

Тому, в зв`язку з закінченням іспитового строку інспектор Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 просить суд звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання.

В судовому засіданні представник ВМВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 подання підтримала, просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання про його звільнення від призначеного покарання.

Прокурор вважає, що підстав для задоволення подання немає, оскільки ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Також, як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду за місцем проживання засудженого за наявності підстав, передбачених ст. 78 КК України.

З матеріалів подання вбачається, що 26 листопада 2019 року ОСОБА_5 було засуджено Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Вирок набрав законної сили 27 січня 2020 року.

Іспитовий строк за даним вироком закінчився 26 листопада 2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави зробити висновок про те, що звільнення засудженого від призначеного йому судом покарання після закінчення іспитового строку, можливе лише за умов, що він виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 78 КК України визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

За дослівним змістом вказаної норми, в ній не йде мова про те, що факт вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку повинен бути підтверджений вироком суду, який набрав законної сили, оскільки, відповідно до загальних положень закону України про кримінальну відповідальність, поняття вчинення кримінального правопорушення не є тотожним поняттю визнанню винуватим та засудженню за вчинення кримінального правопорушення, а тим більше поняттю засудженого у кримінальному провадженні.

З вимоги УІАП ГУНП у Вінницькій області від 26 листопада 2021 року вбачається, що 17 травня 2020 року відносно ОСОБА_5 було відкрите кримінальне провадження № 0000612 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вчиненого під час іспитового строку, а 29 липня 2020 року обвинувальний акт було направлено до суду.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

При цьому, суд зазначає, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду. Сам факт підозри у вчиненні нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моменту, коли вирок за нове кримінальне правопорушення набере законної сили.

Таким чином, ухвалення судом рішення про звільнення ОСОБА_5 від покарання за попереднім вироком позбавить суд можливості, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням цих вимог закону. В той же час, якщо суд дійде висновку про невинуватість особи, питання про його звільнення від призначеного покарання за попереднім вироком, в подальшому може бути вирішене судом.

Одночасно суд враховує, що відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 17 КПК України, якою визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Однак в даному випадку, зазначені вище висновки суду жодним чином не порушують визначену ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України презумпцію невинуватості, оскільки суд лише констатує факт наявності кримінального провадження № 0000612 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, під час відбування ним іспитового строку.

Наявність вказаних обставин хоча і не доводить винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в період призначеного йому іспитового строку, проте впливає на законність рішення суду про звільнення засудженого з випробуванням від призначеного покарання за вироком суду, який набрав законної сили, а тому рішення про звільнення засудженого від покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку, наразі є передчасним.

Безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила нові кримінальні правопорушення, прямо суперечить загальним засадам кримінального провадження таким як законність та рівність перед законом і судом.

Натомість, за наявності виправдувального вироку буде відсутньою обставина, яка на даний час перешкоджає застосуванню положень, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України, а в той же час у даний період на засудженого не покладені обов`язки, визначені ст.76 КК України, а отже права ОСОБА_5 у контексті ст.78 КК України не порушуються.

Враховуючи наведене, підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку на теперішній час відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні подання інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання після закінчення іспитового строку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя: