УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 211 000 000 001 46 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту .
Клопотання обґрунтовано тим, що 26.09.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.307 КК України, а саме: у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненого повторно організованою групою, предметом яких була психотропна речовина у великих розмірах.
Посилаючись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому існують ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні прокурор підтримав доводи викладені у клопотанні, просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.
Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, заперечували проти заперечував проти застосування такого заходу як домашній арешт, оспорювали наявність даних на підтвердження обґрунтованості підозри, наявність реальних ризиків, вважаючи клопотання слідчого необґрунтованим. Просили суд обрати інший запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, вказуючи на наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків та відсутність ризиків на які посилався слідчий у своєму клопотанні. Також, зазначили, що у ОСОБА_7 є вагітною, та має необхідність перебувати у лікарні.

Підозрювана підтримала доводи своїх захисників, при цьому зазначила, що не має наміру переховувався від органу досудового розслідування, а навпаки готова співпрацювати зі слідством.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

26.09.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.307 КК України.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.307 КК України, що також підтверджується матеріалами кримінального провадження (протоколами огляду, допиту свідків, висновком експерта та іншими наданими матеріалами).

Слідчий просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки вважає, що існують ризики переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обговорюючи питання наявності зазначених слідчим ризиків щодо можливості переховування підозрюваної, слідчий суддя вважає, що дане твердження заслуговує на увагу, зважаючи на те, що підозрювана хоча і є раніше не судимою особою, при цьому не працює, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому існування зазначеного ризику є цілком ймовірним.
Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваною спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості підозрюваної незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею приймаються до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, наявність постійного місця проживання, той факт, що ОСОБА_9 є раніше не судимою, перебуває у стані вагітності, на утриманні має малолітню дитину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обґрунтовано підозрюється та інші обставини, що характеризують особу підозрюваної, а також обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки.

Аналізуючи наведене слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, оскільки підозрювана ОСОБА_10 перебуває у стані вагітності та потребує періодичного відвідування лікувального закладу, а тому вважаю можливим за потреби надати можливість підозрюваній перебувати у медичному закладі попередньо повідомивши орган досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 196 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши її у період доби з 23 год. до 05 год. наступного дня залишати місце свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки у відповідності до ст.194 КПК, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному

кримінальному провадженні.

Строк дії даної ухвали встановити до 26.11.2021.

Ухвалу направити на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

На ухвалу прокурором, підозрюваною, її захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 06.10.2021 о 08 год. 20 хв.

Слідчий суддя: