Справа № 307/1650/20
Провадження № 1-кп/307/132/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

В судовому засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з тих підстав, що строк дії домашнього арешту закінчується, а ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо продовження строку дії запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту, оскільки на даний час ОСОБА_5 має можливість працювати та забезпечувати своїх неповнолітніх дітей.
Заслухавши думку інших учасників провадження суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні : перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії викладені вище.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2021 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_5 суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд враховує, що з часу застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту остання з`являлася в судове засідання та виконувала покладені на неї процесуальні обов`язки.

При цьому, суд вважає, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України ризики, на даний час не відпали і продовжують існувати, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_5 відсутні.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі відповідно до ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 під час застосування щодо неї запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, обов`язки, покладені на неї судом при застосуванні даного запобіжного заходу не порушувала, продовження цілодобового домашнього арешту обмежує право обвинуваченої на працевлаштування, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце свого проживання, в період з 22 години по 06 годину наступного дня, і такий запобіжний захід забезпечить дотримання обвинуваченою процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження та є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та досягнення виконання завдань кримінального судочинства

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, а тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку домашнього арешту з визначенням періоду часу заборони покидати постійне місце проживання відносно обвинуваченої ОСОБА_5 до 60 днів, з покладенням на неї відповідних процесуальних обов`язків.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченої ОСОБА_5 слід задовольнити частково і застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце свого проживання, в період з 22 години по 06 годину наступного дня,з покладанням на неї відповідних процесуальних обов`язків.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 196, 331, 369 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, - задовольнити частково.
Продовжитивідносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в виді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце проживання її матері в АДРЕСА_1 , України у період з 22 години по 6 годину наступного дня.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- утриматися від спілкування з потерпілими і свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24.00 год. 12 лютого 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню Тячівським районним відділом поліції ГУНП в Закарпатській області справ після її оголошення.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_5 направити до Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та оголошено 14 грудня 2021 року.

Головуючий: ОСОБА_1