Провадження № 1-кп/344/668/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, та спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

17.09.2021 року близько 17 год 30 хв ОСОБА_9 , з метою вживання алкогольних напоїв прийшов у приміщення пивного бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 . Близько 18 год в приміщення пивного бару прийшов ОСОБА_10 , який, придбавши алкогольні напої, присів за столик до ОСОБА_9 . Надалі до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приєднався ОСОБА_11 та не встановлена в ході проведення досудового розслідування особа. Цього ж дня, близько 18 год 30 хв, у приміщення пивного бара « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , з метою придбання алкогольних напоїв, прийшов ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 . Надалі, близько 19 год, в той час, коли ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 отримували своє замовлення, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_11 та невстановленою в ході досудового розслідування особою вийшли на вулицю, щоб покурити. Отримавши своє замовлення, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 направились на вихід із приміщення пивного бару. В той час, коли ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 виходили на вулицю, ОСОБА_9 зробив усне зауваження ОСОБА_8 щодо відкриття дверей ногою. Надалі, ОСОБА_8 , будучи обуреним на вказане зауваження, з метою провокації конфлікту, підійшов до ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_8 , діючи умисно та усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, в присутності сторонніх осіб, використовуючи малозначний привід, з особливою зухвалістю, безпричинно наніс один удар своєю головою в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи свої неправомірні дії, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, в присутності сторонніх осіб, з особливою зухвалістю, умисно наніс два цілеспрямовані удари кулаками правої та лівої руки в ділянку величчя потерпілого, в результаті чого останній впав на землю. Після чого ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_9 лежить на землі то не може чинити йому фізичного опору, продовжуючи свої хуліганські дії, які виразились у грубому порушенні громадського порядку, при цьому проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, з особливою зухвалістю, продовжив наносити цілеспрямовані удари ногами в ділянку голови потерпілого ОСОБА_9 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що 17.09.2021 року близько 19 год 05 хв ОСОБА_8 , перебуваючи біля пивного бару «Веег House», що знаходиться по АДРЕСА_2 , під час вчинення хуліганських відносно ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, наніс один цілеспрямований удар своєю головою в ділянку обличчя ОСОБА_9 . Не припиняючи своїх протиправних дій, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно наніс два цілеспрямовані удари кулаками правої та лівої руки в ділянку обличчя потерпілого, в результаті чого останній впав на землю. Надалі ОСОБА_8 , маючи фізичну перевагу над ОСОБА_9 усвідомлюючи, що ОСОБА_9 лежить на землі та не чинить йому фізичного опору, маючи на меті заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, умисно наніс ОСОБА_9 декілька ударів ногою в ділянку голови, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості в лівій скроневій долі, крововиливом над тверду мозкову оболонку в правій скроневій долі, перелому правої скроневої та тім`яної кісток, саден та синців в ділянках голови, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення; синців на передній поверхні грудної клітки зліва, передній поверхи лівого плечового суглоба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; рани в ділянці слизової оболонки правої щоки, яка відноситься до легких тілесна ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Наразі щиро розкаюється, просить зважити на той факт, що він повністю відшкодував потерпілому збитки, примирився з ним, сприяв розслідуванню просить суворо не карати та не обмежувати його свободу. Також просить врахувати, що на момент винесення вироку в умовах воєнного стану він займається волонтерством та допомагає в забезпеченны обороноздатності країни.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При цьому, кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за сукупністю злочинів суд враховує роз`яснення дані в постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику у справах про хуліганство» (далі - постанова Пленуму №10 від 22.12.2006 р.) та правовий висновок, сформульований Верховним Судом у постанові від 21 травня 2020 року у справі №711/8218/18.

Так, у п. 13 постанови Пленуму №10 від 22.12.2006 р. останній роз`яснив, що при вирішенні питання про кваліфікацію дій винних осіб, які під час грубого порушення громадського порядку з мотиву явної неповаги до суспільства вчинили й інші злочини, передбачені різними статтями Особливої частини КК, судам належить виходити з положень ст. 33 цього Кодексу.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що обвинуваченим йому шкода відшкодована, жодних претензій матеріального та іншого характеру до обвинуваченого не має, просить суворо не карати.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Згідно досудової доповіді Івано-Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства , в тому числі окремих осіб. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації, попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, а саме, згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, зокрема його молодий вік; на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває; щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вирішуючи заявлений прокурором цивільний позов інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної ради та Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» про стягнення витрат на лікування потерпілої особи від злочину, суд виходить з наступного.

Відповідно до закону цивільний позов у кримінальному провадженні в інтересах держави може бути поданий прокурором у випадках встановлених законом (п.12 ч. 2 ст. 36, ч. 3 ст. 128 КПК України).

Згідно з п. 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора..

Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» вартість лікування потерпілого ОСОБА_9 , який перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні нейрохірургії в період з 17.09.2021 по 21.09.2021, становить 7 476,78 грн, що включає: вартість ліжко-дня 5876,92 грн ( за 4 л/д), медикаменти по факту 478,86 грн., обстеження по факту 1 121,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов прокурора визнав повністю, згоден відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого у визначеному в позові розмірі

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Оскільки стороною обвинувачення доведений факт заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень з приводу яких він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», протиправність дій заподіювача (обвинуваченого) і його вину, причинний зв`язок між протиправними діями обвинуваченого і негативними наслідками в зв`язку з ушкодженням здоров`я потерпілого, а тому позов підлягає задоволенню у зазначеному прокурором розмірі.

Відповідно до наданої квитанції №25 від 08.12.2021року ОСОБА_8 перерахував на рахунок Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» кошти в розмірі 7476,80 грн. за лікування потерпілого ОСОБА_9 . Тобто, цивільний позов уже відшкодовано в повному розмірі.

З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини щодо тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини кримінального провадження, зокрема поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, те, що він раніше не судимий, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому, цивільному позивачеві, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій інкримінований йому злочинів із застосуванням ст. 75 КК України, позицію потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, позицію обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати ст. 75 КК України, суворо його не карати та не позбавляти волі, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст. 296 та ч. 1 ст. 121 КК України. Зважаючи на викладене, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 370,373, 374,393 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 296 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 121 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов Окружної прокуратури міста Івано-Франківська в інтересах Івано-Франківської обласної ради та Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради»,- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» відшкодування витрат, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 , у сумі 7 476 гривень 78 копійок.
Речові докази:

- чотири недопалки з під сигарет та пічку з під сигарет марки CHERRY LS (постанова від 18.09.2021) знищити;

- штани джинсові, футболку синього кольору та кофту чорного кольору (постанова від 18.09.2021) повернути власнику ОСОБА_9 ;

- DVD-R диск, об`ємом 4,7 Gb, на якому знаходиться відеозапис із камери зовнішнього відео спостереження (постанова від 20.09.2021) зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- DVD-R диск, який знаходить у паперовому конверті білого кольору (постанова від 29.09.2021 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- чоловічу футболку білого кольору із маркувальними даними з передньої сторони «MIAM YPCE» (постанова від 30.09.2021) повернути власнику ОСОБА_8 .

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_9 №15312/2021, КТ головного мозку на оптичному носії інформації диску, рентгенограму органів грудної клітки та опис рентгенограм (постанова від 22.11.2021) поверну за належністю;

- завірену копію карти виїзду швидкої медичної допомоги №388 (постанова від 22.11.2021) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_13