Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/802/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
ЄРДР № Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому клопотання прокурора Олександрівського відділу Знамянської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця (зареєстрованого та проживаючого) АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше неодноразово судимого:
-01.12.1997 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-21.01.2000 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2, 3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-24.03.2003 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 12.05.2006 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ст. 357, ч. 3 ст. 296, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
-29.08.2013 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;
-31.03.2015 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 1, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,
-04.04.2018 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 119, ч. 1 ст. 122, ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю того, що ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 12 січня 2021 року по день набрання вироком законної сили.
Застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04 грудня 2021 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1307 (однієї тисячі трьохсот семи) гривень 60 (шістдесяти) копійок.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2021 ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю того, що ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04 грудня 2021 року.
Враховуючи зазначені обставини, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, обґрунтовуючи тим, що наявні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, за який ОСОБА_7 вироком Олександрівського районного суду від 06.10.2021 засуджено до 5 років позбавлення волі. При цьому слід врахувати, що до затримання ОСОБА_7 повернувся із Донецької області, звідки родом його співмешканка ОСОБА_10 , яка є свідком у даному кримінальному провадженні та на даний час проживає на тимчасово непідконтрольній території України, куди може поїхати ОСОБА_7 з метою переховування від суду, що унеможливить його явку в судові засідання.
Про існування такого ризику, як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать відомості про особу ОСОБА_7 , який має 7 судимостей, переважно за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимості у встановленому законом порядку не погашені та не зняті, що свідчить про уперте небажання останнього ставати на шлях виправлення, оскільки кожного разу після звільнення з місць відбування покарань він продовжував вчиняти нові злочинні дії.
ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків, а саме за місцем проживання характеризується негативно, не працює, має схильність до вживання спиртних напоїв та вчинення крадіжок, на території села проживає не постійно, веде аморальний спосіб життя, що підтверджується характеристикою, виданою органом місцевого самоврядування за місцем його проживання.
Заслухавши думку ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 , які просили на час апеляційного розгляду застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, в саме домашній арешт; прокурора, який підтримав подане клопотання та просив продовжити строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Тому, вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченим, суд виходить не лише з вимог чинного кримінального процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, ступінь відповідальності, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.
У судовому засіданні прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так як на цей час ухвалений відносно ОСОБА_7 вирок не набрав законної сили і має бути переглянутий у апеляційному порядку, апеляційний перегляд вказаного рішення ще не завершений, враховуючи те, що обвинуваченим за вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття реального покарання, тому у колегії суддів наявні підстави для висновку, що ОСОБА_7 , може вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та вжити заходів уникнення ним відбування призначеного покарання.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді взяття під варту, на даному етапі провадження у кримінальному провадженні не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
Виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, та враховуючи, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд кримінального провадження, Суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_7 під вартою до проведення апеляційного розгляду.
Розглянути кримінальне провадження до спливу строку дії попереднього рішення про залишення без змін на період апеляційного оскарження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 грудня 2021 року з об`єктивних причин неможливо.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не було встановлено.
На даний час продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 повністю відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час розгляду даного питання.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою спливає, а підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на менш суворий відсутні, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на час апеляційного розгляду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, що виправдовує дію саме такого запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 193, 376 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час апеляційного розгляду.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2