ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/484/21 Номер провадження 11-кп/814/859/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження № 0000027 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Аркалик Тургайської області Республіки Казахстан, житель АДРЕСА_1 , росіянин, громадянин України, з неповною вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, раніше судимий:
- 26.01.1988 Лубенським районним судом Полтавської області за ст.ст. 215-3 ч. 2, 215-1 ч. 2, 42 КК УРСР до 3 років позбавлення волі. Дані про звільнення відсутні;
- 26.07.1991 Лубенським районним судом Полтавської області за ст.ст. 81 ч. 2, 206 ч. 2, 42 КК УРСР до 4 років позбавлення волі. Звільнений 05.04.1995 року по відбуттю строку покарання;
- 12.12.1995 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ст.ст. 215-3 ч. 2, 196-1 ч. 2, 42 КК УРСР до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.05.1997 року по відбуттю строку покарання;
- 22.07.1998 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ст.ст. 101 ч. 1, 107 ч. 1, ст. 42 КК УРСР до 2 років позбавлення волі;
- 23.09.1998 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ст.ст. 81 ч. 3, 42 КК УРСР до 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, звільнений 10.04.2002 року по відбуттю строку покарання;
- 18.03.2003 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 3, 187 ч. 1, 15, 289 ч. 3, 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Згідно постанови Апеляційного суду Полтавської області від 09.07.2003 року вирок змінено за ст. 15, 289 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст. 70 КК України - засуджено до 5 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін. Звільнений 07.08.2006 року умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 2 місяці 13 днів;
- 26.01.2007 Лубенським міським судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 3, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідно до ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.03.2003 року, засуджений остаточно до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.03.2012 року по відбуттю строку покарання;
- 16.11.2012 Лубенським міським судом Полтавської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, строк відбуття обраховується з 18.07.2012 року;
- 21.01.2014 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст.ст. 125 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України приєднано 3 роки позбавлення волі за вироком Лубенського міського суду Полтавської області від 16.11.2012 року, засуджений остаточно до 5 років позбавлення волі. Звільнений 17.12.2015 року умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 7 місяців 9 днів;
- 29.09.2016 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 3 , ст. 69, ст. 289 ч. 2, ст. 69, ст. 70 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 16.05.2018 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71, 72 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 28.04.2020 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці 16 днів, відбуває покарання в ДУ «Новобузький виправний центр № 103» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань міністерства юстиції України.
Крім цього, 15.01.2021 Новобузьким ВП ГУНП в Миколаївській області складене повідомлення про підозру ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000009 від 12.01.2021 за ч 2 ст. 289 , ч. 1 ст. 390 КК України, 15.01.2021 Новобузьким ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 був оголошений в розшук.

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання за:
- ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна;
- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2018 у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці без конфіскації майна.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено обчислювати з 03 лютого 2021 року з розрахунку день за день, з дня затримання.
Судові витрати у справі в сумі 4249 грн. 70 коп. за проведення п`яти трасологічних та двох автотоварознавчих експертиз, стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави.
Вирішено питання речових доказів.
Згідно з вироком, 26.01.2021 приблизно 03-00 год. ОСОБА_7 з метою заволодіння транспортним засобом прибув до господарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .
Там, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння автомобілем з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, діючи повторно, ОСОБА_7 шляхом відчинення водійських дверцят проник до автомобіля марки ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_1 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, почав виконувати дії, спрямовані на незаконне заволодіння автомобілем марки ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_1 , 1989 року випуску, зеленого кольору, зареєстрованого на ОСОБА_9 , а саме увімкнув замок запалення та перегнав даний автомобіль до окраїн с. Галущина Гребля Новосанжарського району Полтавської області, таким чином здійснив незаконне заволодіння даним транспортним засобом.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/2075-АВ від 27.02.2021 вартість автомобіля марки ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_1 , складає 20148 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 31.01.2021 приблизно о 04.00 год. ОСОБА_7 з метою крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого в АДРЕСА_2 .
Так, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, діючи повторно, ОСОБА_7 переконався у відсутності господаря та інших осіб, які могли б його викрити, шляхом віджиму пластикового вікна проник до будинку ОСОБА_10 , звідки таємно викрав належну йому бензопилу марки «Искра» ИБП - 6300, вартістю відповідно до висновку експерта № 19/21 від 01.02.2021, становить 1152 гривень, чим завдав ОСОБА_10 збитків, відповідно до висновку експерта №23/21 від 06.02.2021 на загальну суму 1152 гривні.
Викраденим ОСОБА_7 надалі розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.02.2021 приблизно о 04-00 год. ОСОБА_7 з метою заволодіння транспортним засобом прибув до господарства ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 .
Там, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння автомобілем з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, діючи повторно, ОСОБА_7 шляхом розбиття віконного скла проник до приміщення гаражу. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу почав виконувати дії, спрямовані на незаконне заволодіння автомобілем марки Citroen Berlingo 1,9D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, червоного кольору, зареєстрованого на ОСОБА_11 , а саме увімкнув замок запалення та намагався здійснити рух. Однак, ОСОБА_7 не зміг вчинити всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений власником та затриманий працівниками поліції на місці події.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/21/2076-АВ від 27.02.2021 вартість автомобіля марки Citroen Berlingo 1,9D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, складає 110014 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений подав апеляційну скаргу з уточненнями, в якій просить скасувати вирок суду.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що інкриміновані йому правопорушення не вчиняв, вину в суді першої інстанції визнав під тиском. Також, апелянт вказує, що не мав захисника для написання апеляційної скарги, оскільки спілка адвокатів йому відмовила в призначенні захисника, а адвокат який приймав участь в суді першої інстанції, не має повноважень на представлення його інтересів в апеляційній інстанції.

В уточненій апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що до епізодів де потерпілими є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 він не має жодного відношення, оскільки вказаних злочинів не вчиняв. Дані злочини вчинив гр. ОСОБА_12 , який викликався свідком до суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що усі експертизи які проводилися в рамках кримінального провадження признач алися на підставі постанов слідчого, яких до матеріалів кримінального провадження надано не було. Жодна постанова слідчого про призначення експертизи не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність, передбачену законом.

Апелянт зазначає, що його затримали та упродовж 36 годин утримували в ІТТ без складання протоколу про затримання та за відсутності захисника, що є порушенням права на захист.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, промову прокурора про безпідставність апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводли апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 було здійснено на підставі положень ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, докази не досліджувались.

За встановлених судом обставин дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України кваліфіковані правильно.

Місцевий суд при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини, визнання вини, задовільну характеристику, наявність на утриманні малолітньої дитини, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Крім цього, колегією суддів враховується схильність до вчинення кримінальних правопорушень та періодичність їх вчинення, те, що нові кримінальні правопорушення вчинив до відбування покарання за попереднім вироком, при цьому ОСОБА_7 був затриманий 03.02.2021 під час заволодіння автомобілем марки Citroen Berlingo 1,9D.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Також, не знайшли підтвердження доводи обвинуваченого про порушення його права на захист, так як відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.02.2021 року ОСОБА_7 відмовився від адвоката в присутності двох понятих.

Ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.02.2021 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу будь-яких заяв про порушення його права на захист при затриманні ОСОБА_7 не заявляв, та на участі адвоката в судовому засіданні не наполягав.

В підготовчому судовому засідання 30.03.2021 за клопотанням обвинуваченого судом було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області призначити ОСОБА_7 захисника та відповідно доручення від 02.04.2021, забезпечення надання безоплатної правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_7 було доручено адвокату ОСОБА_13 , який був присутній у всіх судових засіданнях.

Будь-яких заяв до суду про неналежне надання адвокатом ОСОБА_13 правової допомоги ОСОБА_7 не подавав.

З відповіді в.о. директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області від 03.11.2021 вбачається, що 02.06.2021 ОСОБА_7 звертався до центру із заявою призначити йому захисника для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, написання апеляційної скарги та його захисту у суді апеляційної інстанції, на що йому було надано відповідь, у якій рекомендовано звернутися до адвоката ОСОБА_13 , оскільки дія доручення не припинено. На підставі заяви адвоката ОСОБА_13 відповідно до п.1 ч.2 ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» 07.06.2021 дію доручення було скасовано та призначено захисника ОСОБА_8 .

Отже, до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області ОСОБА_7 не звертався про заміну захисника ОСОБА_13 .

В ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» також відсутня інформація про звернення ОСОБА_7 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області щодо заміни адвоката ОСОБА_13 .

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про порушення його права на захист під час досудового розслідування і судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає, у зв`язку з цим апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст.376,404, 405, 419 КПК України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .