Справа № 947/5437/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Під час процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000954 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України встановлено, що кримінальне провадження розпочато за матеріалами, що виділені з кримінального провадження № 0001726 від 18.11.2017 відкритого за ч.ч. 4 та 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, в ході розслідування якого встановлена причетність до вчинення вказаних злочинів посадових осіб Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та посадових осіб комунальної установи «Центр сталого розвитку та екологічних досліджень Дунайського регіону".
Встановлено, що Одеське регіональне управління Держмолодьжитла є підрозділом Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та є юридичною особою, що діє відповідно до Положення і надає у порядку, встановленому Положенням про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001р. № 584, пільгові довготермінові кредити молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, обслуговує ці кредити, забезпечує їх цільове використання та своєчасне погашення; забезпечує реалізацію механізму відшкодування частини відсотків у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2003 р. № 853 та Постановою Кабінету міністрів України від 25.04.2012 року № 343, а також практичне виконання інших програм, виконання яких покладено на Держмолодьжитло або регіональне управління Держмолодьжитла розпорядчими та/або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та/або рішеннями органів місцевого самоврядування чи виконавчої влади.
Одеське регіональне управління Держмолодьжитла у своїй діяльності підпорядковується, підзвітне та підконтрольне Держмолодьжитлу і діє на підставі Статуту Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2000 р. № 1604, Положення Про Одеське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», а також в межах наданих та делегованих йому повноважень.
В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що посадовими особами Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», шляхом складання завідомо неправдивих документів здійснюється розкрадання державних коштів, що виділяються державою для надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла.
Так, службовими особами Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на пільгових умовах надали посадовим особам комунальних установ у м. Одесі, у т.ч. комунальної установи «Центр сталого розвитку та екологічних досліджень Дунайського регіону» пільговий кредит на придбання квартири.
Документи, по отриманню пільгового кредиту, з метою купівлі в подальшому квартири оформлюються на третіх осіб, які не відповідають умовам на отримання житла та, за попередньою змовою з вказаними особами подають завідомо неправдиві документи за для узгодження в отриманні державних грошових коштів на придбання житла.
Встановлено, що до скоєння даного кримінального правопорушення може бути причетний, заступник директора КО «Центр сталого розвитку та екологічних досліджень Дунайського регіону» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено факт взаємодії між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (здійснювала оформлення пільгового кредиту від імені доньки - ОСОБА_7 ), ОСОБА_4 та іншими особами, які вступивши в злочинну змову заволоділи бюджетними коштами, шляхом незаконного отримання пільгового кредиту на квартиру.
В ході здійснення досудового розслідування було надано запит до ГУ ДПС в Одеській області з метою перевірки відомостей про працевлаштування та отримання доходів протягом останніх 6 місяців, наданих ОСОБА_7 та ОСОБА_4 до Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» для отримання пільгових довгострокових кредитів.
Вивченням кредитної справи ОСОБА_7 встановлено, що в якості забезпечення погашення кредиту та фінансової стабільності, нею до Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» надано довідку з місця роботи від 22 травня 2019 року, видану фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 , в якій зазначено, що ОСОБА_7 працює у неї на посаді продавця-консультанта з 01.11.2018 року та її середньомісячна заробітна плата за 6 місяців становить 14 950 гривень.
Згідно листа ГУ ДПС в Одеській області № 1216275/15-32-24-04-06 від 27.05.2021, повідомлень до Ренійської ДПІ ГУ ДПС в Одеській області від ОСОБА_8 про прийняття працівника ОСОБА_7 на роботу за вищевказаний період не надходило.
Відповідно інформації Приморської ДПІ ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з КУ «Одеський музей західного і східного мистецтва» з 2019 року по теперішній час.
21.04.2021 у період часу з 07 год. 21 хв. по 09 год. 58 хв. старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання документів, предметів, які мають значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення. В ході проведення обшуку виявлено та вилучено документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Вилучені в ході обшуку документи, 21.04.2021 постановою слідчого визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки інформація, що міститься у вилученому майні має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
Також, 28.04.2021 було оглянуто вказані документи та встановлено, що вилучене безпосередньо вказує на отримання пільгового кредиту, шляхом надання завідомо підроблених документів
Ураховуючи, викладене, беручи до уваги, той факт, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно може містити в собі ознаки кримінального правопорушення, є речовими доказом з метою проведення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Від представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Відповідно до заяви, представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що клопотання необґрунтоване.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимоги ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Так, як вбачається з клопотання та долучених матеріалів, досудове розслідування здійснюється за фактом розкрадання державних коштів, що виділяються державою для надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла.

Як вбачається з матеріалів клопотання, встановлено, що до скоєння кримінального правопорушення може бути причетний заступник директора КО «Центр сталого розвитку та екологічних досліджень Дунайського регіону» ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 21.04.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого були вилучені документи, перелік яких міститься в клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме відомості щодо надання пільгових кредитів на будівництво та придбання житла, з метою підтвердження або спростування факту розкрадання державних коштів.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що в рамках кримінального провадження призначені оціночно-будівельна та почеркознавча експертизи, у зв`язку з чим, вилучені документи необхідні для проведення експертних досліджень.

Як вбачається з постанови про уточнення постанови про визнання речей речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 05.05.2021 року, вилучені під час проведення обшуку документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик її можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчої судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності.
При цьому, дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000954 від 27.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на документи, які вилучені в ході обшуку 21.04.2021 року, за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Технічний паспорт № НОМЕР_1 пр-204-3468 на квартиру АДРЕСА_3 , виданий громадянам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на 2-х арк.;

- Технічний паспорт № 802пр-204-3468 від 10.10.2012 р., інвентаризаційна справа 36552422 на квартиру АДРЕСА_3 , виданий громадянам ОСОБА_11 , ОСОБА_10 на 2-х арк.;

- Довідка № 168 від 04.12.2019 видана ОСББ «Іспанський 1» на імя ОСОБА_12 , про те, що вона є власником квартири АДРЕСА_3 ;

- Розписка від 27.12.2019 громадянки ОСОБА_12 про отримання від ОСОБА_4 33 000 доларів США за продаж квартири АДРЕСА_3 на 1 арк.;

- Копії квитанцій Приватбанку: № 1919-0460-6411-4407 від 03.04.2020, № 1889-8405-7555-2060 від 04.03.2020, № 9229-6810-7919-1707 від 15.04.2021, № 9226-6813-8486-7507 від 16.03.2021, № 9224-7021-1270-1658 від 25.02.2021, № 9221-8617-2942-9386 від 27.01.2021, № 9218-9450-3352-3193 від 29.12.2020, № 2142-0270-2451-9350 від 12.11.2020, № 2110-7843-6353-4243 від 11.10.2020, № 2081-8214-8605-6958 від 12.09.2020, № 2043-8337-8843-5504 від 05.08.2020, № 2014-6931-2679-5802 від 07.07.2020, № 1980-7594-7074-9627 від 03.06.2020, № 1951-8339-3154-2522 від 05.05.2020 про погашення ОСОБА_4 кредиту в кількості 14 шт.;

- Копія платіжного доручення № 1191028 від 15 січня 2020, платник ОСОБА_4 , отримувач ОРУ ДФСМЖБ на 1 арк.;

- Копія платіжного доручення № 1233077 від 07 лютого 2020 платник ОСОБА_4 , отримувач ОРУ ДФСМЖБ на 1 арк.;

- Договір купівлі-продажу від 27.12.2019 № НОЕ 989030 між ОСОБА_12 як «Продавець» та ОСОБА_4 як «Покупець» на квартиру АДРЕСА_3 за 1 070 000 гривен, засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_13 , на 2 арк.;

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 195204159 від 27.12.2019 на 1 арк.;

- Попередній договір від 02.12.2019 № НОЕ 250205 між ОСОБА_12 як «Продавець» та ОСОБА_4 як «Покупець» на квартиру АДРЕСА_3 , засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_13 , на 2 арк.;

- Попередній договір від 02.12.2019 № НОЕ 250207 між ОСОБА_12 як «Продавець» та ОСОБА_4 як «Покупець» на квартиру АДРЕСА_3 , засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_13 , на 2 арк.;

- Іпотечний договір від 13.01.2020 укладений між Одеським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» як «Іпотекодержатель» та ОСОБА_4 як «Іпотекодавець» про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_3 , засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_13 , на 5 арк.;

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 196094207 від 13.01.2020 на 1 арк.;

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 196098860 від 13.01.2020 на 1 арк.;

- Кредитний договір № 5/19-ЗФ МБ (ОП) від 24.12.2019 укладений між Одеським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» як «Кредитор» та ОСОБА_4 як «Позичальник» про надання останньому кредиту в розмірі 1 005 800 гривен на придбання квартири АДРЕСА_3 на 9 арк.;

- Копія звіту про оцінку майна № 10991 від 25.11.2019 на 1 арк.;

- Копія довідки про внесення інформації зі звіту про оцінку до єдиної бази даних звітів про оцінку від 25.11.2019 на арк.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1