Справа № 454/2376/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1392/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31», за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 08.12.2021 щодо повернення скарги,

за участю:

заявника - ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 08.12.2021 повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого.

На дану ухвалу слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Апелянт покликається, що його право на звернення рідною (російською) мовою було порушено слідчим суддею. Зазначає, що він, житель м. Донецька, який у школі не вивчав українську мову, що підтверджується ксерокопією атестату про середню освіту. На даний час він є засуджений і його право на захист порушено судом першої інстанції, що суперечить Конституції України та міжнародному праву, а також ч.3 ст. 29 КПК України. Зазначає, що відмова слідчим суддею у розгляді його скарги є дискримінацією його через мовне питання.

Слідчий суддя своє рішення про повернення скарги засудженого ОСОБА_6 мотивував тим, що скарга засудженим подана на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушенняне державною, українською, мовою, а російською, чим порушив вимоги законодавства, оскільки сторони, які беруть участь у справі подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою (ч. 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики»).
Заявник ОСОБА_6 перебуваючи в установі виконання покарань, висловлював своє відношення до поданої ним апеляційної скарги будучи на відеозв`язку із судом апеляційної інстанції, однак у ході судового розгляду проявив неповагу до суду, яка виразилася у невиконанні вимог головуючого судді, а тому відеозв`язок був перерваний та слухання справи завершувався без участі заявника.

Заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Частиною 1 ст. 10 Конституції України визначено, що державною мовою в Україні є українська мова.
Зі змісту положень ч.1 ст. 29, ч.1 ст. 396 КПК України, ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що сторони, які беруть участь у кримінальному провадженні, мають подавати до суду письмові процесуальні документи, викладені державною мовою, за виключенням окремих випадків, передбачених законом.
У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).
Одночасно, Верховний Суд у постанові від 10.11.2020 у справі № 487/2655/20, передбачив можливість залишення без руху скарги на ухвалу суду, яка написана не українською мовою.
Судом першої інстанції дані вимоги закону були дотримані не в повній мірі.
Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 29 КПК України).
Як вбачається з матеріалів судового провадження, скарга засудженого ОСОБА_6 повернуто для приведення у відповідність саме із підстав викладення ним скарги не державною мовою, що є порушенням вимог ст. 29 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було допущено істотне порушення вимог процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що є підставою для скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 08.12..2021, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 - скасувати, а справу направити для розгляду слідчим суддею до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :
Судді: