Справа № 464/4488/21
пр.№ 1-кп/464/413/21
03 листопада 2021 року м.Львів
Сихівський районний суду м.Львова
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;
захисту - обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 ,
учасником провадження є представник потерпілого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» ОСОБА_6
з участю сторін кримінального провадження, -

у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
До початку судового розгляду стороною захисту заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, т.я. останній помирився з батьками, які за наслідком сварки припинили його матеріально забезпечувати, продовжує навчання (денна форма, стипендії не отримує), неофіційно працює, втратив суспільну небезпеку і заподіяна шкода відшкодована, та закриття кримінального провадження.
Заслухавши думку прокурора в заперечення заявленого захисником клопотання та пояснення обвинуваченого в його підтримку, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За змістом роз`яснень п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23 грудня 2005 року звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.
У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч.2 ст.44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Так, за змістом статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України судам слід враховувати роз`яснення п.7 вище згаданої постанови, за змістом якого в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.
Сутність поняття "зміна обстановки" пов`язана з дійсною, об`єктивною, що не залежить від волі та бажання суб`єкта, зміною обстановки, і ця зміна стосується не тільки цієї особи, а також розповсюджується на всіх громадян держави чи певного району або на всіх робітників тієї чи іншої установи та організації.
Втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки - це суттєві зміни в зовнішніх умовах, що не залежать від волі особи та зумовлюють малозначущість або повну втрату суспільної небезпечності кримінально-караного діяння.
Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи, внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь
Під зміною обстановки, внаслідок якої особа, яка вчинила злочин, перестає бути суспільна небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінальне караних діянь у майбутньому.
Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.
Враховуючи вказані вище положення законодавства, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що особа та/або вчинене нею діяння станом на час розгляду клопотання втратили суспільну небезпечність як обставин, з якими законодавець об`єктивно пов`язує можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, суду надано не було, а ті, що зазначені на підтвердження вказаних посилань, існували на час вчинення інкримінованих дій, та судом розцінюються критично з наступних підстав.
Так стороною захисту у клопотанні не доведено наявності жодних об`єктивних життєвих обставин чи умов, в яких особа перебувала на час вчинення нею вказаного злочину та які значною мірою вплинули на її суспільну небезпечність, а також того факту, що протягом певного часу після його вчинення обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент його вчинення, змінилася таким чином, що позитивно і суттєво впливає на нього і переконливо робить маловірогідним або унеможливлює вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.
Наведені в судовому засіданні доводи про визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття, можуть свідчити про наявність у його діях обставин, що пом`якшують покарання або можуть вказувати на дійове каяття обвинуваченого, проте не є зміною обстановки в розумінні статті 48 КК України, а відтак і підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.
Їх покликання на: примирення обвинуваченого з батьками і на майбутнє неможливість повторення такої ситуації за відсутності його фінансування, працевлаштування та отримання ним доходів, відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, жодними доказами, крім слів, не підтверджено.
Будь-яких інших доводів на обґрунтування клопотання суду надано не було.
З урахуванням викладеного у суду відсутні підстави для задоволення заявленого клопотання.
Одночасно суд роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Керуючись ст.ст.369-372, 532 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_7