Справа № 438/509/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/782/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року у м. Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 01 липня 2021 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 01.07.2021 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 24 лютого 2021 року близько 15 год 30 хв, перебуваючи поблизу кав`ярні «SNEK KAVA», що на вул. Міцкевича, 2 в м. Борислав Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, повторно, таємно викрав велосипед марки «FORMULA 26 Kolt», який належить ОСОБА_9 , вартість якого становить 5230 гривень, який був припаркований біля приміщення згаданої кав`ярні, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Прокурор ОСОБА_6 , не оспорюючи вину та кваліфікацію дій обвинуваченого, в апеляційній скарзі просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та постановити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді трьох місяців арешту.

На підтримання своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ст.75 КК України, оскільки останній 10.07.2017 року був звільнений з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинені тяжкі та особливо тяжкі злочини проти власності та як наслідок вчинив новий злочини, тобто не став на шлях виправлення. Також прокурор зазначає, що суд першої інстанції зіслався на досудову доповідь органу пробації, де ризик суспільної небезпеки ОСОБА_7 визначено як середній, в тому числі для окремих осіб.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, натомість обвинувачений заперечив щодо апеляційної скарги, вважає вирок суду законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора та обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив отримані у передбаченому КПК України порядку докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами. І таке в апеляційній скарзі прокурора не оскаржується.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий за умисні злочини проти власності, має постійне місце проживання, не одружений, не працює, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
З огляду на вище викладене та дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції призначено обвинуваченому ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме у виді обмеження волі.
Крім цього, на переконання суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції обґрунтовано застосовано відносно ОСОБА_7 вимоги ст.75 КК України, при цьому враховано обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину, досудову доповідь органу пробації про те, що існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного правопорушення, однак саме виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства з наданням іспитового строку, та з метою усунення зазначеного ризику слід призначити обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що і було зроблено судом першої інстанції.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою та не може бути задоволена, а вирок суду першої інстанції слід залишити в силі, оскільки він є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 01 липня 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: