Провадження №1-кс/369/2719/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000044 від 07.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 07.07.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.
Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Києво-Святошинською окружною прокуратурою.
06.07.2021 до Києво-Святошинської окружної прокуратури надійшла заява ОСОБА_5 (далі - потерпіла) щодо підроблення невстановленими службовими особами офіційних документів та подальшого використання завідомо підроблених документів під час укладення у с. Чайки Бучанського району договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0087, розташованої в АДРЕСА_1 .
Вказане повідомлення про кримінальне правопорушення, яке надійшло до Києво-Святошинської окружної прокуратури прийняте та зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний №0000044 від 07.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України
Відповідно до заяви вказано, що на підставі розпорядження Києво- Святошинської райдержадміністрації № 187 від 21.05.2004 потерпіла отримала у власність земельну ділянку для садівництва розміром 0.1 га в межах Ходосівської сільської ради.
Продовження клопотання про арешт майна від 26.10.2021
Право власності зареєстроване на підставі держаного акту серії КВ № №095616 від 21 травня 2004 року.
В травні 2021 року потерпіла виявила відсутність відповідних відомостей у інформаційній базі Держгеокадастру щодо права власності на вищевказану земельну ділянку.
За наслідками з`ясування наведених обставин було встановлено наступне.
Кадастровий номер земельної ділянки - :04:002:0087, що розташована в АДРЕСА_1 .
Цей факт підтверджується тим, що у 2004 році належна потерпілій земельна ділянка межувала (сторона А-Д) з ділянкою сина потерпілої - ОСОБА_6 , яка має кадастровий номер :04:002:0055.
Згідно з відомостями державного реєстру речових прав на нерухоме м айно на даний час вказана земельна ділянка належить громадянину ОСОБА_7 .
Підставою для набуття права власності є договір купівлі-продажу, укладений 22.05.2020 року у с. Чайки Києво-Святошинського району та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 .
У подальшому потерпілій стало відомо, що продавцем за вказаним договором є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована у м. Донецьк. Договір підписано від її імені представником - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також зареєстрований у м. Донецьк.
Згідно з договором, на момент продажу ОСОБА_9 володіла Земельною ділянкою на підставі права власності, яке підтверджувалось державним актом ЯЖ 416058 виданим 20.11.2008 року на підставі договору купівлі- продажу від 19.05.2005 року № 4521. Акт зареєстрований в книзі за № 45.
Потерпіла не відчужувала на користь цієї особи належну земельну ділянку у 2005 році.
Більш того, викликає об`єктивні та обґрунтовані підозри той факт, що ОСОБА_9 уклала договір купівлі-продажу у 2005 році, а право власності зареєструвала лише у 2008 році.
Згідно з Книгою записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 45 зареєстровано не акт ОСОБА_9 а інший державний акт - ЯЕ 600880, виданий громадянці ОСОБА_11 з іншим кадастровим номером та розміром земельної ділянки.
За наявною інформацією у архівних джерелах відсутня відповідна копія державного акту ЯЖ 416058, виданого 20.11.2008 року на ім`я ОСОБА_9 .
Наведені обставини дають обґрунтовані підстави для висновків про підроблення за участю невстановлених службових осіб офіційних документів та подальшого використання завідомо підроблених документів під час укладення 22.05.2020 року в с. Чайки Києво-Святошинського району договору купівлі- продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0087, розташованої в АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 .
Продовження клопотання про арешт майна від 26.10.2021
Вказане також підтверджується відомостями з ГУ Держгеокадастру у Київській області, а саме листом №10-10-0.331-10330/2-21 від 03.09.2021 згідно якого в архіві відділу №3 Управління у Бучанському районі не виявлено примірники державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №416058, а також в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю відсутній такий запис щодо видачі акту ЯЖ №416058.
На даний час стало відомо, про те, що власник земельної ділянки пізнавшись, що подано заяви до правоохоронних органів, виставив на продаж земельну ділянку та в подальшому видалив із сайту продажів «ОLХ», а саме земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0087 площею 0,1 Га а тому існують ризики, він спробує продати земельну ділянки третім особам.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 279056351 від 11.10.2021 року земельна нитянка площею 0,1 га (кадастровий номер №:04:002:0087), належить на праві приватної власності відповідно до рішення договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 357, виданого 22.05.2020 (видавник: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 ) ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна.
На підставі викладеного, арешт подається з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Майном, на яке планується накласти арешт є об`єкт нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером: :04:002:0087, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 . Враховуючи той факт, що вказана земельна ділянка була набута можливо на підставі підроблених документів, а тому у випадку виклику власника до суду для розгляду клопотання про накладення арешту, останній матиме реальну змогу знищити документи на таку земельну ділянку та здійснити її відчуження, поділ.
З урахуванням наведеного, прокурор просив суд накласти арешт, до скасування у передбаченому КПК України порядку, на об`єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку :04:002:0087, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224; Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52337580 від 22.05.2020) площею 0,1 га, яка належить на праві приватної власності відповідно до рішення договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 357, виданого 22.05.2020 (видавник: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 ) - ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , інші офіційні засоби зв`язку невідомі).
В судове засідання слідчий не з`явився.
Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000044 від 07.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.
Накласти арешт земельну ділянку :04:002:0087, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224; Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52337580 від 22.05.2020) площею 0,1 га, яка належить на праві приватної власності відповідно до рішення договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 357, виданого 22.05.2020 (видавник: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 ) - ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , інші офіційні засоби зв`язку невідомі).
Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1