Провадження № 1кп/202/352/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
законних представників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000023 від 04 березня 2021 року за обвинуваченням:

неповнолітнього ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, має неповну середню освіту, неодружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх або інших непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

неповнолітнього ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпро, громадянин України, має неповну середню освіту, неодружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх або інших непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого- вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року за ч.2 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі, випробуванням на 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2021 року, близько 19:00 години, неповнолітній ОСОБА_9 , разом з неповнолітнім ОСОБА_10 , знаходились поблизу під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , всередині якого знаходився дитячий візок ТМ «Adamex Induro» сіро-синього кольору. Помітивши вищезазначений дитячий візок, у ОСОБА_9 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вказаного дитячого візку ТМ «Adamex Induro» сіро-синього, який він визначив предметом свого злочинного посягання.
Так, знаходячись у вказаному вище місці та у вказаний час, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_10 , потрапити до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 та викрасти дитячий візок ТМ «Adamex Induro» сіро-синього кольору, обернувши його на свою користь. На пропозицію ОСОБА_9 ОСОБА_10 погодився, таким чином вказані особи вступили у попередню злочинну змову та розподілили між собою ролі у вчиненні даного кримінального правопорушення, згідно яких, ОСОБА_9 повинен був потрапити до під`їзду та викотити з нього візок, а ОСОБА_10 , в свою чергу, з метою уникнення викриття останніх, повинен був знаходитись поблизу під`їзду та спостерігати, щоб їх спільні злочинні дії ніхто не помітив.
Так, 25 лютого 2021 року, близько 19 години 10 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись поблизу під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, діючи таємно, умисно, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_9 безперешкодно зайшов до під`їзду та викрав звідти дитячий візок ТМ «Adamex Induro» сіро-синього кольору вартістю 2225 гривень. У цей час, співучасник кримінального правопорушення ОСОБА_10 , з метою уникнення викриття останніх, знаходився поблизу під`їзду та спостерігав, щоб їх спільні злочинні дії ніхто не виявив.
Далі, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , доводячи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, до кінця, з місця скоєння кримінального правопорушення втекли разом з викраденим майном, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 2225 гривень.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальних акті. Обвинувачений запропонував своєму знайомому ОСОБА_10 вкрасти дитячий візок з під`їзду, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на що останній погодився і 25.02.2021 року ОСОБА_9 викрав вищевказаний візок, поки ОСОБА_10 , стояв біля під`їзду будинку та спостерігав, щоб їхні злочинні дії не помітили сторонні особи.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 . свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 25.02.2021 року він погодився на пропозицію ОСОБА_9 вчинити крадіжку з під`їзду буд. АДРЕСА_3 , і того дня вони разом викрали дитячий візок, який належить ОСОБА_11 .
Потерпілий ОСОБА_11 до суду не з`явився, у письмовій заяві просив слухати справу без його участі, тому суд, з урахуванням того, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини, прийняв рішення про проведення судового розгляду у його відсутність.
За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинувачених, дослідив матеріали, що характеризують обвинувачених, висновки експертизи, письмові докази та дійшов висновку, що вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 доведена повністю.
Суд вважає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повинні нести кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, а саме те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає за можливе призначити покарання з випробуванням.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинувачених та попередженню нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинувачених на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 150,00 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

неповнолітнього ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
неповнолітнього ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року за ч.2 ст.186, ст.ст.75, 76 КК України, остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років одного місяця позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 2 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речовий доказ диск із відеозаписом з камер відео спостереження ломбарду, - зберігати при матеріалах справи.
Стягнути із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 150,00 грн., по 75 грн. з кожного.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайнопісля його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_12