Справа № 466/6895/21
У Х В А Л А

03 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003507 від 24.10.2014 року, про обвинувачення -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перемишляни Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 26.02.2020 вироком Сокальського районного суду Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України - звільнений від покарання із застосуванням іспитового строку терміном на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ст. 356, ч.1 ст. 162

КК України,

в с т а н о в и в :

19.10.2014р. ОСОБА_4 , близько 12:30 год., перебуваючи поряд із будинком АДРЕСА_3 , діючи умисно, всупереч установленому законом порядку та не зважаючи на висловлену усно заборону потерпілої ОСОБА_5 , яка є співвласником квартири АДРЕСА_4 на першому поверсі вказаного будинку, шляхом розбиття вікна в кухні, самовільно проник у вказане помешкання, після чого спричинив ОСОБА_5 умисні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У зв`язку побоюванням фізичної розправи з боку ОСОБА_4 , потерпіла змушена була покинути вказану квартиру, яка належить їй на праві приватної власності. Вказаними діями ОСОБА_5 була заподіяна значна шкода, оскільки вона фактично була позбавлена встановлених Конституцією України прав на недоторканість житла та користування своєю власністю.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, проникнення та зайняття житлового приміщення, правомірність якого оспорюється окремим громадянином, та такими діями заподіяно значної шкоди інтересам цього громадянина, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 19.10.2014р., близько 12:30 год. перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, який виник на грунті словесного конфлікту та особистих неприязних відносин із ОСОБА_5 , умисно наніс їй декілька ударів кулаками рук у різні ділянки голови, тіла, рук та ніг, від яких вона впала на підлогу. Внаслідок вказаних ударів, у потерпілої ОСОБА_5 утворились наступні тілесні ушкодження у виді синців на голові, на правій руці, на животі, на ногах, крововилив під слизову оболонку нижньої губи зліва; рухомість різців на нижній щелепі зліва, які видалено після її обстеження хірургом-стоматологом; хронічне захворювання пародонту (яке загострилось), тобто тканин, що оточують корені зубів: ясна, надкісниця, і кісткова тканина зубних альвеол та розрідження кісткової структури в проекції трьох зубів на нижній щелепі. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 19.10.2014р. у невстановлений досудовим слідством час, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, всупереч установленому законом порядку, незважаючи на відсутність дозволу та будь-яких правовстановлюючих документів, зламав замок однієї з кімнат вказаною квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_6 , незаконно проник у неї та самовільно почав там проживати. Вказаними діями ОСОБА_4 порушив встановлене Конституцією України право ОСОБА_6 на недоторканість житла.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно проник до іншого володіння особи, порушивши недоторканість житла громадянина, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання, в якому просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків давності у відповідності до ч.2 ст.284 КК України та. ч.1 ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 подала суду заяву про те, що вона не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Крім того повідомила про те, що потерпілий ОСОБА_6 помер.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку учасників розгляду справи, суд приходить до таких висновків.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; 1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, зокрема - у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 125, ст. 356, ч.1 ст. 162 КК України, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами. Події вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, відбувались 19 жовтня 2014 року.

На підставі наведеного вище, суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ст. 356, ч.1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Наслідки закриття кримінального провадження з підстав закінченням строків давності обвинуваченому роз`яснено в підготовчому судовому засіданні.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 285, 286, 287 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ст. 356, ч.1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № 0003507 від 24.10.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ст. 356, ч.1 ст. 162 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд м. Львова, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1