УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001230 від 05.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001230 від 05.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, обґрунтовуючи наступним.
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що особа, на території м. Запоріжжя, використовуючи програмне забезпечення «Bit Torent» та «Emule», одержує доступ та розповсюджує матеріали порнографічного характеру за участю малолітніх та неповнолітніх дітей. 23.12.2021 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований обшук, у ході якого виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон «Galaxy J 3» ІМЕІ НОМЕР_1 сім-карта НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Ipone 13» ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Ipone 12» ІМЕІ НОМЕР_5 без сім карти; комп`ютер «IMAC» серійний номер НОМЕР_6 , клавіатура, миша; Wi-fi роутер TP-LINK у корпусі сірого кольору; флеш носій USB 8 GB.
З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було вилучене 23.12.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Слідчий клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Встановлено, що СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001230 від 05.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 07.12.2021 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення: засобів мобільного зв`язку (мобільних телефонів, карток операторів стільникового зв`язку), комп`ютерної техніки (системних блоків, ноутбуків, нетбуків, планшетів, жорстких дисків), флеш носіїв, карток пам`яті, у яких міститься інформація що має значення для розслідування даного кримінального провадження.
23.12.2021 під час проведення санкціонованого обшуку (на підставі ухвали слідчого судді від 07.12.2021) за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Речі, вилучені під час проведення обшуку 23.12.2021, а саме: Wi-fi роутер TP-LINK у корпусі сірого кольору, має значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
Разом з тим, за положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Подальша доля тимчасово вилученого майна вирішується у відповідності до вимог ст.169, ст.171 - 173 КПК України, а саме: на нього ухвалою слідчого судді накладається арешт або воно повертається власнику.
Системний аналіз статей 170, 171 КПК України, вказує на те, що арешт на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується до тимчасово вилученого майна та майна, яке виявлено слідчим або прокурором іншими заходами, ніж проведення обшуку.
Стосовно майна, яке було зазначено в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, для виявлення якого і проводиться обшук, судовий контроль обмеження права власності на це майно здійснюється під час розгляду клопотання слідчого або прокурора на дачу дозволу на проведення обшуку.
З аналізу наведених вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене внаслідок проведення обшуку за переліком, зазначеним в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук та утримується стороною обвинувачення не ґрунтується на законі, оскільки для законного утримання цього майна та обмеження прав власності не має потреби звертатись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на це майно, доля речових доказів вирішується на підставі вимог статті 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 23.12.2021 майно, зокрема: мобільний телефон «Galaxy J 3» ІМЕІ НОМЕР_1 сім-карта НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Ipone 13» ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Ipone 12» ІМЕІ НОМЕР_5 без сім карти; комп`ютер «IMAC» серійний номер НОМЕР_6 , клавіатура, миша; флеш носій USB 8 GB, на яких можуть зберігатись відомості з фактом злочинних дій, яке входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку не потребує накладення арешту, а отже, у даному випадку, є зайвим вирішення питання про накладення арешту на майно.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на Wi-fi роутер TP-LINK у корпусі сірого кольору, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- Wi-fi роутер TP-LINK у корпусі сірого кольору.

В іншій частині клопотання про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1