Справа № 304/818/21 Провадження № 1-кп/304/273/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000111 від 17 червня 2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Т.Поляна, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводило до психологічних страждань потерпілої, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 04 квітня 2019 року близько 13 години 50 хвилин, 04 квітня 2020 року о 03 годині 40 хвилин, 04 травня 2020 року, а також 05 травня 2021 року близько 12 години 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_4 , з якою спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, що призводило до психологічних страждань потерпілої.

Крім цього, ОСОБА_5 09 червня 2021 року близько 21 години 00 хвилин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_4 , з якою спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі, а саме зателефонував до останньої та погрожував фізичною розправою і висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Тим самим ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним правопорушення, вказаного в обвинувальному акті. Обвинувачений суду пояснив, що 04 квітня 2019 року, 04 квітня 2020 року, 04 травня 2020 року, 05 травня 2021 року він, знаходячись у АДРЕСА_2 , вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_4 , а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Усвідомлює, що його дії відносно останньої є неправомірними та негативними. Щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, просив призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Потерпіла у судовому засіданні міру покарання залишила на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, та вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводило до психологічних страждань потерпілої.

Призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Суд враховує дані про особу винного: ОСОБА_5 по місцю реєстрації та фактичного проживання охарактеризований з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, має середню спеціальну освіту, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово непрацюючий, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не має судимості згідно із ст. 89 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним правопорушення, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення, форму вини, обстановку вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, те, що попросив вибачення у потерпілої, а також позицію прокурора та обвинуваченого, які просили призначити покарання у виді громадських робіт, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції, за якою кваліфіковано його дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 170 (сто сімдесят) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуюча: ОСОБА_1