Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5848/21
Провадження № 1-кс/711/1738/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2021 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
представника скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на неправомірні дії старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та про зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги вказує, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000243 від 10.09.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В даному кримінальному провадженні 18.08.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

18.08.2021 року в рамках розслідування вказаного кримінального провадження проведений обшук, в ході якого вилучений автомобіль «АUDІ», д.н.з. НОМЕР_1 .

20.08.2021 року слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на автомобіль «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , накладено арешт шляхом встановлення заборони у праві розпорядження зазначеним майном без обмеження права володіння та користування.
07.09.2021 року ним представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 було направлене клопотання слідчому ВРЗЗКС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про повернення майна, а саме автомобіля «АUDІ» д.н.з. НОМЕР_1 . Однак, до даного часу слідчим ОСОБА_5 не надано відповіді на вказане клопотання та не вчинено будь-яких дій щодо повернення арештованого майна.

Вказує, що своєю бездіяльністю слідчий ОСОБА_5 , порушує права ОСОБА_4 на володіння та користування власним майном, оскільки ухвалою слідчого судді від 20.08.2021 року такі права не були обмежені.

А тому, просить зобов`язати слідчого ВРЗЗКС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_4 автомобіль «АUDІ», д.н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з мотивів наведених в скарзі.
В судовому засіданні 24.09.2021 року слідчий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги. Однак належних доказів, які б підтверджували правомірність утримання майна підозрюваного ОСОБА_4 , а саме автомобіля АUDІ», д.н.з. НОМЕР_1 , суду не надав.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , пояснення слідчого ОСОБА_5 , дані в судовому засіданні 24.09.2021 року, дослідивши письмові матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000243 від 10.09.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В даному кримінальному провадженні 18.08.20211 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

18.08.202 року під час санкціонованого обшуку працівниками поліції був вилучений автомобіль «АUDІ» д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. З даної норми випливає, що застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Питання щодо правового статусу майна, яке вилучене в ході обшуку, врегульоване діючими нормами процесуального законодавства, а саме ч. 7 ст. 236 КПК України.

Так, згідно частини 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.08.2021 року з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, був накладений арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на автомобіль «АUDІ» д.н.з. НОМЕР_1 лише шляхом заборони у праві розпорядження зазначеним транспортним засобом без обмеження права володіння та користування. Вказана ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили. Тобто даною ухвалою обмежено лише право підозрюваного на розпорядження зазначеним транспортним засобом, але без обмеження права володіння та користування.

В силу ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчим при розгляді даної скарги не доведено належними доказами підставності утримання майна ОСОБА_4 , а саме автомобіля «АUDІ» д.н.з. НОМЕР_1 , враховуючи, що слідчим суддею на вказаний автомобіль накладений арешт з метою забезпечення можливої його конфіскації, як виду покарання, але лише шляхом встановлення заборони у праві розпоряджатися вказаним майном без обмеження його права на володіння та користування даним транспортним засобом. Тобто право володіння та користування вищевказаним автомобілем слідчим суддею не обмежувалося. А тому, відповідно, підстав для утримання такого майна у слідчого немає.

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на неправомірні старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 91, 92, 98, 214, 303, 304, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на неправомірні дії старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000243 від 10.09.2020 року повернути автомобіль «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 його володільцю ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 04.10.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1