Справа № 761/9401/20
Провадження №1-кп/761/1850/2021
В И Р О К
іменем України

10 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, (внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002009 від 26.02.2020 року), за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Халаїдово Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

26.02.2020 приблизно о 02 год. 00 год., ОСОБА_3 після вживання алкогольних напоїв, рухаючись автомобілем марки «Форд» моделі «Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Вернадського у м. Києві та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої в автомобілі було пошкоджено ліве переднє колесо і автомобіль не зміг рухатись. Після цього, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а саме незаконного заволодіння автомобілем марки «Форд» моделі «Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, ОСОБА_3 26.02.2020, близько 09 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 17, відчинив ключем замок воріт гаража, зняв його та викинув до смітника, таким чином створюючи штучну уяву вчинення тяжкого злочину, а саме незаконного заволодіння автомобілем марки «Форд» моделі «Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, при цьому розуміючи, що даний автомобіль він залишив на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди по вул. Вернадського у м. Києві.

Після цього, з метою доведення злочинного умислу до кінця, 26.02.2020 приблизно о 09 год. 52 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 17, ОСОБА_3 , розуміючи неправдивий характер свого повідомлення, зателефонував на спеціальну лінію «102» та повідомив про вчинення невідомою особою злочину, а саме незаконного заволодіння транспортним засобом, яке зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень за №14356 та в подальшому перебуваючи у приміщенні відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ вул. Старовокзальна, 12, приблизно о 12 год. 10 хв. власноруч підписав та подав письмову заяву завідомо неправдивого змісту про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі якої 26.02.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002008, за ч. 2 ст. 289 КК України.

В подальшому, під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що повідомлення ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення є завідомо неправдивим.

Вищевказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 383 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Так ОСОБА_3 суду надав показання про те, що він 25.06.2019р. виїхав із гаража по роботі, адже на той період часу працював у таксі. Надалі, після роботи його забрав з гаража знайомий та вони під`їхали до його дому. Приблизно о 22:00 чоловіки розійшлись, кожен до себе, однак ОСОБА_3 . О 00:00 годині зателефонував товариш та попросив його пізвезти, так ОСОБА_3 випив пива та виїхав із гаража. Керуючи транспортним засобом, під час розвороту пошкодив за бордюр свій автомобіль, в результаті чого поставив знак та пішов з місця пригоди додому. Коли приїхав вранці до вказаного місця, авомобіля вже не було, тому ОСОБА_3 зателефонував до поліції та повідомив про викрадення транспортного засобу. Пізніше дізнався, що автомобіль перебував на штраф майданчику оскільки ним було скоєно ДТП. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суд призначити покарання у вигляді іспитового строку.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати ч.1 ст. 383 КК України завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.
Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
При визначенні обвинуваченому міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_3 не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 383 КК України. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення злочину і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема, його віку, стану здоров`я, способу життя, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведене утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 127, 129, 349, 368, 374-376 КПК України, суд,-
Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, якщо протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Шевченківського районного суду м. Києва.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1