Справа № 761/6676/20
Провадження № 1-кп/761/1340/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 191 001 000 089 04 від 19.09.2019, у якому
гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Полив`яне Миргородського р-ну Полтавської обл., громадянин України, українець, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 315 КПК України у разі, якщо відсутні підстави для прийняття інших рішень, суд у підготовчому судовому засіданні призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК суд у підготовчому судовому засіданні має право вирішити питання пов`язані з запобіжним заходом щодо обвинуваченого.

Прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд, який просив провести у відкритому судовому засіданні, клопотань про виклик свідків, витребування певних речей чи документів державний обвинувач не заявив. Разом з тим, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом, зазначивши, що ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати.
Захисник та обвинувачений не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, однак заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , зазначивши, що особисте зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Суд, заслухавши учасників підготовчого судового провадження, дослідивши наявні у суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, у силу ч. 6 даної статті суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 23 КПК забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покладається на сторону обвинувачення.

На підставі вказаних загальних засад кримінального провадження, а також згідно з п. 3 ч. 2 ст. 315 КПК, суд, з`ясовуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вважає, що такими особами мають бути прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, захисник, обвинувачений та потерпілий.

Під час вирішення клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку ст. 199 КПК.

Відповідно до ст. 199 КПК на суд покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під домашнім арештом з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом.

Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті злочинних діях, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.

З наведеного витікає, що, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під домашнім арештом, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Надаючи оцінку ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є не судимим, має постійне місце проживання, не порушував умови застосованого до нього запобіжного заходу.

Зазначене вище, на думку суду, мінімізує зазначений прокурором ризик.

У той же час, прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленому вище ризику.

Зазначене приводить до висновку, що наведені стороною обвинувачення фактори та обставини не є переконливими та достатніми для задоволення ініційованого клопотання.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до переконання, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-181, 199, 291, 309, 314, 315 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України призначити на 08:30 год. 10.03.2020 у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва.
Про час та місце судового розгляду повідомити прокурора та учасників судового розгляду.
Забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покласти на прокурора.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатись за межі м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1