Справа № 744/440/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/682/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Гутка, Чернігівського району та області, відбуваючого покарання в Державній установі «Крюківська виправна колонія (№29)», засудженого за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого в режимі

відеоконференції ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду першої інстанції скаргу засудженого про перегляд ухвали Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2018 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України з урахуванням додаткової інформації відносно ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами повернуто останньому.

Мотивуючи своє рішення місцевий суд вказав, що засуджений ОСОБА_6 звернувся зі скаргою, в якій просить: «1. Прийняти скаргу до судового розгляду, на підставі додаткової, раніше не врахованої інформації щодо визнання його потерпілим у к/п № 000100 та встановлених нововиявлених обставин, зазначених у скарзі. 2. Провести об`єктивне дослідження обставин, що сприяли його засудженню на території РФ та зробити належні висновки щодо призначеного йому строку покарання із вжиттям відповідних мір. 3. Вжити заходи щодо усунення абсолютно видимих порушень Закону України «Про протидію торгівлі людьми», які були допущені представниками судових інстанцій та співробітниками відповідних уповноважених органів. 4. Застосувати відносно нього, як до особи потерпілої від торгівлі людьми, положення Закону України «Про протидію торгівлі людьми» щодо соціальної реабілітації, в порядку передбаченому нормами Міжнародних договорів та Конвенцією Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми». Тобто, у вищевказаній скарзі не вказано чи були відомі та чи могли бути відомі суду та заявнику під час судового розгляду зазначені у скарзі обставини, як могли ці обставини вплинути на судове рішення про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України; не наведено обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують факт наявності нововиявлених обставин, у розумінні п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, тобто чи є ці обставини нововиявленими та чому.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу місцевого суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, ним в письмовій формі надано роз`яснення щодо відомостей які були відомі суду та на момент прийняття судового рішення могли значно зменшити призначений йому строк відбуття покарання, так як за зазначеними ним нововиявленими обставинами повністю змінюється кваліфікація інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, в оскаржуваній ухвалі зазначено: «…від засудженого ОСОБА_9 до суду надійшла заява…», але яке відношення він має до його заяви йому не зрозуміло.

Як встановив суд першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2018 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України з урахуванням додаткової інформації, якою суд ухвалив:

«Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України з урахуванням додаткової інформації відносно ОСОБА_6 - задовольнити повністю.

Вирок Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність із законодавством України.

Засудженому ОСОБА_6 на підставі вироку Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, визначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (злочин від 06 серпня 2015 року) у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Засудженому ОСОБА_6 на підставі вироку Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, визначити покарання за ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (збут Орлову 06 серпня 2015 року) у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років без конфіскації майна.

Засудженому ОСОБА_6 на підставі вироку Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, визначити покарання за ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (збут Келиму 07 серпня 2015 року) у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років без конфіскації майна.

Засудженому ОСОБА_6 на підставі вироку Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, визначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (злочин від 10 серпня 2015 року) у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Засудженому ОСОБА_6 на підставі вироку Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, визначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (злочин від 13 серпня 2015 року) у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_6 у виді позбавляння волі строком на 13 (тринадцять) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 17 травня 2017 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 14 серпня 2015 року по 16 травня 2016 року за правилами ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України».

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами, згідно ч. 2 ст. 459 КПК України, визнаються: штучне створення або підроблення доказів; неправильність перекладу висновку і пояснень експерта; завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Також, під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Крім того, серед обов`язкових вимог, які пред`являються до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України, є зазначення в ній обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Отже, обов`язковою умовою для визнання певної обставини нововиявленою є те, що вказана обставина повинна бути абсолютно новою, раніше невідомою не лише суду на час судового розгляду, але й особі, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи наведені законодавчі приписи в їх системному взаємозв`язку, колегія суддів місцевого суду обгрунтовано визнала, що заява засудженого ОСОБА_6 не містить нововиявлених обставин в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, які не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою.

Тому з доводами місцевого суду колегія суддів погоджується.

Крім того, засуджений в апеляційній скарзі ставить питання про те, що в оскаржуваній ухвалі зазначено: « … від засудженого ОСОБА_9 до суду надійшла заява…» до якого відношення він має.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, дійсно в ній помилково зазначено прізвище та ініціали засудженого ОСОБА_9 , але ця описка ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2021 року була виправлена.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4