УХВАЛА

23.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого групи слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000383 від 13.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся слідчий слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
З клопотання cлідчого вбачається, що досудове розслідування розпочато за рапортом начальника УДСБЕЗ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 , від 12.12.2012 року про те що згідно висновку економічного дослідження № 8/001/1027/4 від 14.09.2012 у червні 2010 року посадові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснили продаж майна підприємства (бази відпочинку) по зниженій вартості, завдавши тим самим шкоду у сумі 6 202 697 гривень.
Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом ІНФОРМАЦІЯ_2 03.02.2004 року база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташована в АДРЕСА_1 , належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Приблизно у 1999 2000 році ОСОБА_5 придбав частину майна дитячого табору, у Міністерства транспорту ОСОБА_6 . Дане майно він придбав,як директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». На той момент засновниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » були ОСОБА_5 (60%) та ОСОБА_7 (40%).
У 2006 році ОСОБА_7 написав заяву та вийшов із складу засновників. У 2007 році у ОСОБА_5 утворилися заборгованості та він вирішив продати майно бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Відповідно до п. 5,8, 9, Статуту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » директор обирається загальними зборами учасників, і з ним укладається контракт. Директор представляє товариство без довіреності в відносинах з підприємствами і закладами, розпоряджається засобами товариства, укладає юридичні договори та інші акти.
У 2007 році ОСОБА_5 познайомився із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вирішили придбати вищевказану базу відпочинку і вони домовилися на суму 1 100 000 доларів США.
У 2008 році ОСОБА_5 отримав грошові кошти у сумі 590 000 доларів США. Крім цього ОСОБА_8 увійшов до складу засновників. Рішення загальних зборів учасників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затверджених протоколом від 12.02.2008 №1/08 та внесеними у статут змінами від 18.02.2008 за ОСОБА_8 визнано право власності на 30 % частки зазначеного товариства
У зв`язку з тим, що повна сума не була виплачена ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відмовилися в подальшому викупати базу відпочинку.
Протоколом від 22.05.2010 загальних зборів засновників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прийнято рішення про продаж бази відпочинку.
23.06.2010 ОСОБА_5 , всупереч статуту п.4.5 статуту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ч. 2 ст. 98 ЦК України, без згоди ОСОБА_8 як співвласника товариства здійснив продаж ПП « ОСОБА_12 » бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », заволодівши при цьому грошовими коштами останнього на суму 375 000 доларів США, що по курсу НБУ складає 1 893 750 тисяч гривень, що є особливо великим розміром. 23.06.2010 року між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі директора ОСОБА_5 та ПП « ОСОБА_12 » в особі директора ОСОБА_13 укладено договір купівлі - продажу бази відпочинку розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . За домовленістю сторін продаж вчинено за 45000 гривень. Вказаний договір купівлі продажу посвідчений приватним нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу Одеської області.
Одразу після продажу бази, ОСОБА_5 звільнив усіх працівників підприємства та звільнився сам, а також подав нотаріально засвідчену заяву загальним зборам ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.06.2010 року про вихід його із складу учасників товариства.
01.04.2013 року ОСОБА_14 погодилась з ОСОБА_8 , викупити у нього усі права учасника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та позбавити його в подальшому від відповідальності за підприємство, та стала одноосібним власником та директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Після чого ОСОБА_5 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з вимогою скасувати рішення Скарги ОСОБА_15 та зобов`язати органи реєстрації скасувати реєстрацію змін до статутних документів.
У свою чергу, ОСОБА_14 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з позовною заявою до ПП « ОСОБА_16 » про визнання договору купівлі продажу недійсним (справа № 916/806/13)
Враховуючи вищенаведене, на даний час з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження, направлених на виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, з метою подальшого надання отриманих доказам належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у слідства виникла необхідність в отриманні копій документів справи № 916/806/13, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 .
В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.
Вказане клопотання, згідно вимог ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду без виклику осіб, у володінні яких знаходиться зазначені у клопотанні документи.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Проаналізувавши зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було дотримано вищевказаних вимог при підготовці та зверненні до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на наступне.
Так, з поданого стороною обвинувачення клопотання не вбачається належного дотримання стороною обвинувачення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, оскільки подане клопотання не містить належного обґрунтування в частині значення зазначених у клопотанні документів для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а також в частині можливого використання як доказів відомостей, які містяться в таких документах.
Викладене свідчить про не відповідність клопотанням вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, а відтак, згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, таке клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000383 від 13.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1