Справа № 686/2/22
Провадження № 1-кс/686/2019/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорниводи, Городоцького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, малолітніх дітей на утримані не маючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у кримінальному провадженні №0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч..2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2022 року старший слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, посилаючись на те, що продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілу, а також, ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.
Підозрюваний і його захисник не заперечили проти задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
З матеріалів клопотання слідує, що ОСОБА_6 будучи судимим 09.06.2021 Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив новий умисний злочин.
01 січня 2022 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній із кімнат будинку за місцем свого проживання, який розташований по АДРЕСА_1 , вступив у словесну суперечку із ОСОБА_7 .
Під час вказаної суперечки ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання умисно наніс кулаками обох рук два удари в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого останній втративши рівновагу впав на підлогу. Далі ОСОБА_6 підійшовши до потерпілого та нахилившись над ним, умисно взяв останнього правою рукою за волосся та вдарив потерпілого обличчям до підлоги, після чого залишив останнього лежати обличчям вниз на місці вчинення злочину, де ОСОБА_7 від отриманих ним тілесних ушкоджень помер на місці події.
За вказаних обставин ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під м`які оболонки головного мозку, травматичного набряку головного мозку із дислокацією та дифузної травми головного мозку від яких настала смерть потерпілого.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
01 січня 2022 року 0 11 годині 00 хвилин слідчим ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 було затримано громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
01 січня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (злочину), підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:
- протоколом огляду місця події від 01.01.2022 року, під час якого зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом затримання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який зізнався у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та повідомив про обставини вчинення злочину;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 01.01.2022;
- повідомленням про підозру ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 - матері ОСОБА_7 , яка була безпосереднім свідком події;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 - інспектора СРПП;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 - інспектора СРПП;
- висновком експерта №1 від 21.01.2022, при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_7 було виявленні тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно мозкової травми, множинних забоїв, підшкірних крововиливі, саден шкіри голови і обличчя, закритого перелому кісток носу, забійної рани шкіри і м`яких тканин задньої частини правої тім`яної ділянки голови, масивної гематоми під м`які покриви склепіння черепа, масивного крововиливу і гематоми під м`які оболонки головного мозку, травматичного набряку головного мозку із дислокацією, зовнішньої кровотечі, які по своєму характеру відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, та знаходились в прямому причинному зв`язку із настанням смерті останнього;
- висновком експерта №1 від 01.01.2022, при судово медичній експертизі підозрюваного ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді поверхневих забійних ранок тильної поверхні дистальних суглобів основних фаланг четвертого (безіменного) і п`ятого (мізинця) пальців лівої кисті, які виникли при ударі пальцями лівої кисті, стиснутими в кулак;
протоколом огляду речей, які були вилученні судово медичним експертом ОСОБА_12 під час проведення судово медичної експертизи з трупа ОСОБА_7 від 18.01.2022;
іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності;
Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного "знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють" (пункт 1 частини третьої статті 42 КПК) кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.
З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.
Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.
Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття «обґрунтованої підозри», тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).
Разом із тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.
Повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
На даний момент у кримінальному провадженні виконано не всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, зокрема необхідно:
у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме:
отримати висновок експерта по призначеній амбулаторній судово-психіатричній експертизі від 31.01.2022.
отримати висновок експерта по призначеній судово-імунологічній експертизі від 21.01.2022.
отримати висновок експерта по призначеній судово-цитологічній експертизі від 01.01.2022.
отримати висновок експерта по призначеній судово-цитологічній експертизі від 21.01.2022.
підготовити та оголосити ОСОБА_6 кінцевої підозри у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення із врахуванням зазначених висновків судових експертиз.
отримати висновок судово медичної експертизи по призначеній додатковій судово медичній експертизі за результатами проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6
призначити та отримати висновок експерта за результатом проведення додаткової судово медичної експертизи по отриманим показам наданими підозрюваним ОСОБА_13 під час проведення із останнім слідчого експерименту.
виконати інші слідчі (розшукові) дії в яких виникне необхідність під час досудового розслідування.
Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше є складність кримінального провадження, значна кількість та тривалість проведення призначених судових експертиз.
Крім того, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу продовжують мати місце, а саме: те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження у клопотанні слідчого та наголошення у судовому засіданні про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя також вважає обґрунтованими посилання слідчого щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення спрямоване на позбавлення життя особи, містить високу суспільну небезпечність,
Варто зауважити, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При цьому слідчий суддя бере до уваги і сталу практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.
Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що встановлений за версією органу досудового розслідування спосіб вчинення кримінального правопорушення та свідчить про те, що ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення є небезпідставним та продовжує існувати.
Слідчий суддя вважає, що наведені стороною обвинувачення в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення не змінилися.
З врахуванням наведеного, особи ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання підозрюваного у слідчому ізоляторі, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .
Обставин, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені ч.2 ст.183 КПК України, немає.
Наведені стороною обвинувачення в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному належним чином обґрунтовані та мотивовані.
Строк тримання під вартою слід продовжити в межах строку досудового розслідування в межах строку визначеного ст.197 КПК України
Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити по 01.04.2022 року.

Ухвала діє по 01 квітня 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1