Справа № 317/2683/21
№/п 1-в/317/253/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого cудді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, до арешту проживав за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.10.2017 р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.3, 70, 75 КК України, до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 20.12.2019 р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст.186 ч.2 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.10.2017 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Початок строку: 27.02.2018 року.

Кінець строку: 27.03.2022 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.03.2018 року.

Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за порушення режиму тримання під вартою мав два стягнення правами начальника установи, які було погашено у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

З 21.02.2020 р. відбуває покарання у Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується негативно, за порушення встановлених обов`язків, а саме нетактовну поведінку до медичного персоналу установи має одне стягнення, яке не погашено та не знять у встановленому законом порядку.

На виробництві установи не працевлаштований, але виконував функції днювального дільниці карантину та розподілу, медичної частини установи, до праці мав посереднє ставлення, потребував контролю за виконанням роботи, мав чотири заохочення.

У відношенні до персоналу установи ввічливий та тактовний не завжди, виконує законні вимоги заради отримання певних пільг.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує з позитивно та негативно налаштованими засудженими.

Посередньо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Виконує роботи із самообслуговування, має посередній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться без ініціативи.

Участь у реалізації програм диференційного виховного впливу, у заходах виховно-профілактичного характеру не приймає.

Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.

Участь у роботі самодіяльних організацій не приймає.

Провину у скоєному злочині визнає, але не щиро.

За вироком суду позову не має.

12.03.2020 року комісією установи засудженому відмовлено у переводі на дільницю соціальної реабілітації.

26.03.2020 року комісією установи засудженому відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, у вигляді заміни не відбутої частини строку покарання більш м`яким.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.12.2020 р. було відмовлено у поданні Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 .

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст. 336 КПК України.

Засуджений в судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив суд його задовольнити, пояснив, що провину у вчиненому злочині визнає, щиро розкаюється, вважає, що своєю поведінкою та працею довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки він має стягнення, яке не зняте та не погашено.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив, що засуджений не довів свого виправлення, має не погашене та не зняте стягнення.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Саме по собі відбуття засудженим певної частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи усе вищевикладене, заслухавши думку представника адміністрації, прокурора, засудженого, розглянувши матеріали особової справи, суд приходить до висновку що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки має 1 стягнення у вигляді суворої догани, за нетактовну поведінку, накладену начальником установи 06.08.2021 р., яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, що свідчить про те, що клопотання засудженого є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,- відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали суду 02.09.2021 р. о 08-15 год.

Суддя: ОСОБА_1