справа № 732/1182/21
провадження № 1-кп/732/98/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001812 від 07.07.2021 по обвинуваченню за ч.1 ст. 125 КК України
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого (ст.89 КК України),
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,
соціального педагога в комунальному закладі „Городнянський ліцей Чернігівської обласної ради ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 05 липня 2021 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи у лісовому масиві, розташованому праворуч від автодороги Городня- Горошківка, на відстані близько 700 м від виїзду з м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар кулаком правої руки в область лівої частини щелепи, в результаті чого ОСОБА_8 впав на землю, за цим, натискаючи правою рукою в область грудної клітини, тим самим, утримуючи його на землі, наніс один удар скляною пляшкою по голові ОСОБА_5 в область лоба, після цього вдарив останнього кулаком правої руки в область тулуба, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців з забоями мяких тканин голови, лівої верхньої кінцівки, грудної клітини, які згідно висновку експерта № 286 від 08.07.2021 відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що не спричинили короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав частково. Не заперечував, що тілесні ушкодження у неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникли 05 липня 2021 року близько 19 години 00 хвилин у лісовому масиві, розташованому праворуч від автодороги Городня- Горошківка, від його ОСОБА_3 умисних дій. Про деталі, обставини і події своїх показань не надав.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні розповів, що ОСОБА_3 раніше працював різноробочим у його навчальному закладі. Учні називали його по імені. Інколи ОСОБА_3 позичав ОСОБА_5 гроші. Коли заклад закрили на карантин, ОСОБА_5 залишався переночувати у ОСОБА_3 . 05.07.2021 року ввечері ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 перебували біля міського будинку культури і чекали маршрутку, якою мав їхати ОСОБА_5 до Чернігова. До них підїхав ОСОБА_3 та висунув ОСОБА_5 вимогу віддати телефон. На що той не погодився. Тоді, зі слів потерпілого ОСОБА_3 поїхав, але перед цим він разом із ОСОБА_10 домовились, що водій маршрутки зупинить маршрутку на виїзді із міста. Так, і сталось На виїзді з міста Городня, водій зупинив маршрутку, всередину зайшов ОСОБА_3 та наказав ОСОБА_5 вийти. ОСОБА_5 вийшов із маршрутки і за наказом ОСОБА_3 сів в сірий автомобіль, яким керував ОСОБА_10 . Автомобіль попрямував до лісу. В лісі, ОСОБА_11 приблизно о 19-тій годині наказав ОСОБА_5 пройти за ним трохи далі від автомобіля і там наказав зняти одяг, коли ОСОБА_5 залишився в одник трусах, ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 кулаком правої руки в область лівої частини щелепи, в результаті чого ОСОБА_5 впав на землю, за цим, натискаючи правою рукою в область грудної клітини, тримаючи за ланцюжок, утримуючи на землі, наносив удар пляшкою в область лоба, пізніше на потерпілого вилив з пляшки воду, а в подальшому вдарив кулаком правої руки в область тулуба. При цьому ОСОБА_3 показував на крюк на дереві і казав, що підвісить ОСОБА_5 за ланцюжок на дереві. ОСОБА_3 просив у ОСОБА_10 бензин, тому ОСОБА_5 не був впевнений, що у пляшці знаходиться вода. Потім ОСОБА_3 пропросив у ОСОБА_10 сокиру і, коли ОСОБА_5 лежав на землі розрубав сокирою його футбалку та шнурки на взутті. Потім ОСОБА_10 сказав ОСОБА_5 , що слід поважати старших і приставив до скроні пістолет, який взяв в автомобілі, одночасно сказав, що коли він був в АТО, його найулюбленішим завданням було виколупувати очі. Далі у ОСОБА_5 забрали барсетку і ОСОБА_10 сказав, що якщо ОСОБА_5 хоче її повернути, то він має бігти перед колесами машини, за кермом машини був ОСОБА_10 . Потім машина зупинилася, ОСОБА_3 віддав ОСОБА_5 шорти і посадів в салон автомобіля. Вони довезли ОСОБА_5 до будинку ОСОБА_3 , там ОСОБА_8 одягнув речі ОСОБА_3 і ОСОБА_3 дав йому свій велосипед, яким ОСОБА_5 приїхав до навчального закладу. Там про те, що сталося розповів ОСОБА_9 , яка подзвонила його батькам. ОСОБА_3 приїхав до навчального закладу та забрав свій велосипед.
Законний представнимк неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 вказувала на те, що ОСОБА_11 приревнував її сина, побачивши, що він зустрічається із дівчиною та з цих причин вивіз його до лісу, де залякував і бив. Вказує, що ОСОБА_3 заслуговує найсуворішого покарання.
Свідок ОСОБА_10 підтвердив в суді, що на прохання ОСОБА_3 05 липня 2021 року близько 19-тої години підвіз його до марштрутки, яка прямувала до м. Чернігів, яка спочатку стояла біля місцевого будинку культури, а потім на виїзд із м. Городня, де з марштрутки разом із ОСОБА_3 вийшов ОСОБА_5 . У подальшому на прохання ОСОБА_3 він відвіз ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до лісу. У лісі, метрів на 5, відійшовши від машини, ОСОБА_3 наказав ОСОБА_5 роздягатися, коли той залишився у трусах ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 кулаком правої руки в область лівої частини щелепи, в результаті чого ОСОБА_5 впав на землю, за цим, натискаючи правою рукою в область грудної клітини, утримуючи на землі, наносив удари в область тулуба. ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_10 сокиру та розрубав речі ОСОБА_5 . Коли підійшов ОСОБА_5 . ОСОБА_10 сказав йому, що старших треба поважати, потім, зі слів ОСОБА_10 „дав потримати пістолет в руках, та вказуючи, що він в шортах дуже спортивний, наказав побігти перед машиною. Потім ОСОБА_5 сів в автомобіль і ОСОБА_10 відвіз ОСОБА_12 та ОСОБА_5 додому до ОСОБА_3 . Що було далі він не знає, оскільки поїхав від них.
Неповнолітній свідок ОСОБА_9 у присутності соціального педагога надала пояснення про те, що різноробочого їх навчального закладу ОСОБА_3 учні називають по імені „ ОСОБА_13 . 05.07.2021 року ввечері ОСОБА_5 разом із нею - ОСОБА_9 перебували біля міського будинку культури і чекали маршрутку, якою мав їхати ОСОБА_5 до Чернігова. До них підїхав ОСОБА_3 та висунув ОСОБА_5 вимогу віддати телефон. На що той не погодився. Тоді ОСОБА_3 поїхав, але згодом зателефонував, ОСОБА_9 взяла телефон, відповіла ОСОБА_3 , що він необгрунтовано чіпляється до ОСОБА_14 , який йому нічого не винен. Крім того, ОСОБА_9 чула, як перед тим як поїхати, ОСОБА_3 домовлявся із водієм, що той зупинить маршрутку на виїзді із міста. Приблизно о 21-шій годині 15 хвилин, ОСОБА_8 приїхав до навчального закладу велосипедом ОСОБА_3 та пояснив, що той разом із „таксистом вивезли його у ліс, там ОСОБА_3 побив ОСОБА_5 та порубав його речі і наказав не повідомляти поліцію. ОСОБА_9 подзвонила батькам ОСОБА_5 і все їм розповіла.
Свідок ОСОБА_15 (батько обвинуваченого) розповів, що його син працював раніше в літньому таборі, завжди добре ставився до дітей. Коли влаштувався на роботу до КЗ „Городнянський ліцей Чернігівської обласної ради різноробочим, також добре ставився до дітей, допомагав їм. Підтримував ОСОБА_5 . Тричі він залишався переночувати у будинку ОСОБА_16 , коли навчальний заклад зачинився на каратнтин, а ОСОБА_5 не встиг поїхати додому. А вчетверте, коли ОСОБА_8 залишився переночувати в їх будинку, Прохоренки виявили пропажу грошей та пластикових банківських карток. З цих підстав, за припущенням свідка ОСОБА_15 між ОСОБА_17 та ОСОБА_5 виник конфлікт, що саме між ними відбулося свідку невідомо, очевидцем тих подій свідок ОСОБА_18 не був.
За даними протоколу огляду місця події від 06.07.2021 дізнавачем було оглянуто ділянку місцевості у лісовому масиві, розташованому праворуч від автодороги Городня- Горошківка, на відстані близько 700 м від виїзду з м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, де виявлено скляну пляшку з-під води, як знаряддя нанесених тідесних ушкоджень та порубані шкарпетки і кросівки із шматками шнурків, які впізнав ОСОБА_5 . Кримінальне правопорушення доводиться і речовими доказами, як засобами самостійного пізнання дійсності.
Механізм заподіяння тілесних ушкоджень, повідомлених в суді потерпілим відповідають повідомленим обставинам під час слідчих екпериментів за участі ОСОБА_19 , ОСОБА_3 , проведених невдовзі після події кримінального правопорушення.
Дані, викладені у протоколах проведення слідчих експерементів від 23.07.2021 та від 31.07.2021, в тому числі зафіксовані на технічних носіях (відеофайлах) дублюють показання ОСОБА_19 , ОСОБА_5 в суді, а ці показання суд сприймав безпосередньо при допиі вказаних осіб під час судового розгляду.
Висновком експерта № 286 від 07.07.2021 року доводиться, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді синців з забоями мяких тканин голови, лівої верхньої кінцівки, грудної клітини відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що не спричинили короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності.

Виявлене не протирічить можливості утворення таких тілесних ушкоджень за обставин, вказаних у обставинах обвинуваченя.

Таким чином, судом з`ясовано фактичні дані, що містяться у показаннях обвинуваченого, потерпілого, свідків, а також дані, які відображені у вище вказаних документах; оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України, в межах пред`явленого обвинувачення, яке підтверджено в судовому засіданні.

Суд дійшов обєктивного висновку, що весь комплекс тілесних ушкоджень, які утворились у потерпілого утворились у нього від ударів обвинуваченого, який діяв умисно.
Судовий розгляд у відповідності до ч.1 ст. 337 КПК України проводився стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, де обєктом посягання визначено здоровє особи. Кримінальне правопорушення, де обєктом посягання є життя особи (ч.1 ст. 129 КК України- погроза вбивством) не охоплено обвинувальним актом, затвердженим ОСОБА_4 31.07.2021, який надійшов до Городнянського районого суду Чернігівської області.
Прокурор вказала, що підстави, передбачені ч.2 ст. 337 КПК України щодо висунення додаткового обвинувачення в порядку, передбаченому ч.1 ст. 339 КПК України, наразі відсутні, оскільки за поясненнями законного представника потерпілого Чернігівською окружною прокуратурою прийнято заяву законного представника неповнолітнього потерпілого та розпочато окреме досудове розслідування щодо погроз вбивством неповнолітньому ОСОБА_5
Законний представник ОСОБА_6 в суді підтвердила, що була на прийомі в Чернігівській окружній прокуратурі і що прийнято її заяву як законного представника неповнолітнього потерпілого та розпочато окреме досудове розслідування щодо погроз вбивством від ОСОБА_3 та ОСОБА_19 неповнолітньому ОСОБА_5 .
З огляду на вказане, дії ОСОБА_3 , в межах розглянутого кримінального провадження, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Зважаюти на те, що ч.1 ст. 125 КК України (умисні легкі тілесні ушкодження) та ч.1 ст. 129 КК України (погроза вбивством) характеризуються різними обєктами посягання, провадження за ч.1 ст. 125 КК України, яке завершується ухваленням вироку, не перещкоджає подальшому провадженню за ч.1 ст.129 КК України та не виключає караності відповідного діяння.
Обставини, які обтяжують або помякшують покарання винного відсутні. Ознаки розкаяння у ОСОБА_3 не доведені. Щире каяття характеризується ставленням винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Всього зазначеного ОСОБА_3 не виражає.
Санкція частини 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року. Штраф, з урахуванням конкретних обставин провадження, не здатний досягти мети кримінального покарання, а виправні роботи не можуть бути застосовані до непрацюючого. Горомадські роботи до ОСОБА_3 слід обрати у максимальному їх розмірі 200 годин.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, конкретні обставини провадження, особу винного - його вік, сімейний стан, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність непогашених судимостей.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирається. Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127-129, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Речові докази: мобільний телефон марки „GENERAL MOBILE повернути ОСОБА_20 , мобільний телефон марки „TECNO повернути ОСОБА_10 , пневматичний пістолет марки Gletcher модель РМ, калібру 4,5- знищити.
Копію вироку суду негайно вручити обвинуваченому, потерпілому, законному представнику потерпілого, прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя ОСОБА_1