Справа № 496/4732/21
Провадження № 1-кп/496/140/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням неповнолітніх:

- неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

-неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червона Нива, Комінтернівського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22.08.2021 року, близько 23 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, неповнолітній ОСОБА_5 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , перебуваючи біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де розташоване гаражне приміщення, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, переконавшись, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами проникли через сітку на огороджену територію, де розташоване гаражне приміщення, після чого, через відкриті двері потрапили до вказаного приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи в гаражному приміщенні, таємно заволоділи 2-ма листами металу, розміром 100x60 см., вартістю 400 гривень за кожен, загальною вартість 800 гривень. Після чого неповнолітній ОСОБА_5 , та неповнолітній ОСОБА_6 , з вказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 800 гривен.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, не заперечував факту його скоєння, часу, місця та способу, за обставин викладених в обвинувальному акті, в скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені обставини. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі, рішення щодо покарання обвинувачених залишив на розсуд суду.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження, не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, його законний представник, захисник та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом неповнолітніх обвинувачених та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особу, щодо речових доказів, та дійшов висновку про те, що дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченими, особу винних, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В порядку ст. 12 КК України вчинені неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.3 ст.185 КК України, відносяться до тяжких злочинів, оскільки санкцією зазначеної частини статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до п.4 ППВСУ №7 від «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

При обранні міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, суд відносить вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України суд не вбачає.

Судом також враховується, що згідно висновку досудової доповіді, складеної Філією Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Біляївського міськрайонного відділу, вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 - низький, враховуючи й те, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент скоєння злочину був неповнолітній, раніше не судимий, щиро розкаюється у скоєному, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням пробаційних програм, наглядових та соціально-виховних заходів, спрямованих на мінімізацію ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

При обранні міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України, суд відносить вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України суд не вбачає.

Судом також враховується, що згідно висновку досудової доповіді, складеної Філією Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Біляївського міськрайонного відділу, вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 - низький, враховуючи й те, що обвинувачений ОСОБА_6 на момент скоєння злочину був неповнолітній, раніше не судимий, щиро розкаюється у скоєному, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням пробаційних програм, наглядових та соціально-виховних заходів, спрямованих на мінімізацію ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК обставин суди відповідно до ч.1 ст.103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги, що згідно досудової доповіді наявна низька ймовірність вчинення обвинувачами повторного правопорушення та можливість їх перевиховання без ізоляції від суспільства, суд вважає за необхідне призначити неповнолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75, 104 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення неповнолітніх обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

З огляду на зазначене, а також те, що неповнолітні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом вчинили злочин, не мають особистого майна, а також самостійного доходу, суд прийшов до висновку, що процесуальні витрати на залучення експерта, який проводив судову товарознавчу експертизу у наявному кримінальному провадженні підлягають стягненню на користь держави з неповнолітніх обвинувачених.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

У відповідності зі ст. 76, ч.1 п.п. 1,2 КК України покласти на засудженого обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Додатково у відповідності зі ст. 76, ч.3 п.п. 2,4 КК України покласти на засудженого обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

У відповідності зі ст. 76, ч.1 п.п. 1,2 КК України покласти на засудженого обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Додатково у відповідності зі ст. 76, ч.3 п.п. 2,4 КК України покласти на засудженого обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1716,10 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 27.08.2021 року на 2 листа металу, що покриті нашаруванням іржі та пилу скасувати.

Речовий доказ 2 листа металу повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1