Єдиний унікальний № 510/1616/21
Провадження № 1-кп/510/186/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Рені Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2021 № 0000101 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2021 р. близько 06:30 годин, ОСОБА_6 знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході сварки, виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та потерпілою ОСОБА_5 , навмисно, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, наніс останній декілька ударів дерев`яною палицею в область сідниць та спини, завдавши потерпілій ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді синців спини і сідниці, які за ступенем тяжкості, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995) відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1ст.125 КК України, за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження.
У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 , винним себе не визнав, пояснив, що він є потерпілим, а не обвинуваченим тому, що сварку почала саме ОСОБА_5 . Пояснив, що подія мала місце у 2021 р. у літку. Вона перша почала бити його своєю дерев`яною палицею за те, що він намагався відремонтувати паркан між їх городами, тому він вважає, що саме він є потерпілим тому, що він захищався. Не заперечував, що він декілька разів ударив ОСОБА_5 її ж палицею по сідницям. Додав, що він також звертався до поліції з приводу цих подій, але поліція нічого не зробила. Не заперечував проти скоєння ним відносно ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за вищевикладених обставин. Підтвердив скоєння кримінального правопорушення (проступку) при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

У судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_5 , підтримала обвинувачення відносно ОСОБА_6 . Пояснила, що вона у липні 2021 р., вранці, приблизно о 06:00 години, при спілкуванні із ОСОБА_6 , у них почалася сварка. Вона була з дерев`яною палицею, за допомогою якої вона ходить. Вона почала махати нею, ударила його, потім ОСОБА_6 відібрав її у неї, і став бити її цією палицею. Від цього вона впала, а ОСОБА_6 бив її палицею в область сідниць та спини. Від цього у неї на сідниці та спині з`явилися тілесні ушкодження. Тому вона звернулася до поліції. Пояснила, що сварку бачив її син - ОСОБА_7 , який є інвалідом. На останнє судове засідання, не з`явилася, надала заяву № 9188 від 23.12.2021 р. про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, виходячи з положень ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про дослідження всіх доказів у справі, у повному обсязі.

Судом були досліджені відповідні, належні, передбачені діючим кримінально-процесуальним законодавством письмові доказі, зокрема витягом з ЄРДР від 04.07.2021 р.; рапортом № 2325 від 03.07.2021 р.; заявою потерпілої ОСОБА_5 від 03.07.2021 р. № 2328; висновком експерта № 40/13 від 25.08.2021 р., в якому вказано, що при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_5 виявлені синюшне-фіолетові ушкодження лівої сідниці на ділянці 30х20 см. та на правій сідниці на ділянці 15х15 см. та синці на спині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні 21.10.2021 р. пояснив, що він у літку, 07.07.2021 р. або 08.07.2021 р. був вранці на подвір`ї, та бачив, що між його матусею ОСОБА_5 та їх сусідом ОСОБА_6 сталася сварка. Бачив, як ОСОБА_6 бив його матусю, яка лежала на землі. Добавив, що він не втручався, був на відстані десь 5-7 метрів від цих події. Пояснив, що сварку почала саме його матуся ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні 14.01.2022 р. пояснив, що у літку 2021 р. він десь у 06:00 год. на своєму авто їхав до місця Рені на роботу. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є його сусідами: він проживає у АДРЕСА_2 . Він бачив, що ОСОБА_5 лежала, а ОСОБА_6 з палицею був поруч. Сам він не бачив, щоб ОСОБА_6 завдав ОСОБА_5 удари. Додав, що ОСОБА_5 є конфліктною, сварливою особою, часто свариться із мешканцями сіла, а ОСОБА_6 є спокійною людиною, врівноваженою, спокійною. Нічого поганого не чув про ОСОБА_6 .

Представник державного обвинувачення у ході судового розгляду на пред`явленому обвинуваченні наполягав, вважав, що дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів: показаннями свідків, показаннями потерпілої, письмовими доказами.

Таким чином, суд вважає, що докази в кримінальному провадженні є належними, допустимими та достовірними, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, а в цілому в їх сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_6 , в пред`явленому йому обвинуваченні, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1ст.125 КК України, за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи вид і міру покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до положень ст.66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.67 КК України, як обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує: характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення; обставини, які характеризують особу обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан; характеристику за місцем проживання, де він характеризується позитивно; на утриманні має мати похилого віку, яка хворіє.

З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та буде достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень.
Потерпіла цивільний позов не заявляла, процесуальні витрати у кримінальному провадженні, відсутні.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен. Запобіжний захід відносно засудженого, ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілого та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1