Справа № 732/1696/21
Провадження № 1-кп/732/126/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городня кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 від 01.04.2021 по обвинуваченню за ч.1 ст. 286 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібровне, Городнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
за участі:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000958 від 01.04.2021 по обвинуваченню за ч.1 ст. 286 КК України ОСОБА_3 .

Згідно обвинувального акту 01.04.2021, приблизно о 15-тій годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , рухаючись зі сторони перехрестя вул. Максимівська та вул. Петра Пиниці в напрямку вул. Чернігівська по вул. Троїцька в м. Городня, Чернігівського району Чернігівської області автомобілем марки „CHEVROLET моделі „NIVA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він керував, на перехресті вул. Троїцька та вул. Чернігівська в м. Городня, Чернігівського району Чернігівської області, водій ОСОБА_3 , не правильно оцінивши дорожню обстановку та відповідно не реагуючи на її зміну (пп.2.3б Правил дорожнього руху України), перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху (п.п.10.1 Правил дорожнього руху України), на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу велосипедисту, який рухався по головній дорозі (п.п.16.11 Правил дорожнього руху України), проігнорував вимогу дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України „Дати дорогу, та почав виконувати маневр повороту праворуч в напрямку вул. Незалежності, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_5 , котра перебувала на велосипеді марки „ММВЗ, яка рухалася по головній дорозі зі сторони вул 1-Травня в напрямку вул. Незалежності в м. Городня, Чернігівського району Чернігівської області. У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого внутрішньосуглобного багатоуламкового перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням, розриву тіла переднього рогу зовнішнього меніску правого колінного суглобу, котрі виникли від дії механічних сил, за механізмом стискання, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоровя. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п.1.3,1.5,2.3 (б),10.1,16.11 Правил дорожнього руху України, що стало причиною і умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. При цьому потерпіла запевнила суд, що ОСОБА_3 , у повній мірі відшкодував шкоду, завдану потерпілій кримінальним правопорушенням, жодних претензій до обвинуваченого на даний час у неї нема і у майбутньому не виникне; наслідки звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України їй зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, вказаних у заяві потерпілої та надав суду свою заяву, в якій просив проваження закрити, наслідки закриття провадження з підстав, вказаних у заяві потерпілої, йому зрозумілі.
Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстав, вказаних потерпілою і обвинуваченим.

Заслухавши учасників судового засідання, ознайомившись з обвинувальним актом, зваживши доводи заяви потерпілої та заяву обвинуваченого, який надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з підстав примирення з потерпілою, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України суд закриває кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.46 КК України (в редакції на день вчинення кримінального правопорушення), особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів.
Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням з потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
При цьому, суд враховує висновки щодо застосування ст.46 КК України, викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №439/397/17, згідно з якими звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст.46 КК України. Право на примирення у ст.46 КК України це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками. Окрім цього, звільняючи особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, ураховуючи вираження волі потерпілим щодо прощення винного, відбувається своєрідне повернення потерпілого у попередній стан, який існував до вчинення відносно нього кримінального правопорушення (п.п. 31-34).
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та відшкодував завдані їй збитки.
У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяв потерпілої та обвинуваченого про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі на суму 3432,40 грн слід стягнути із ОСОБА_3 на користь держави.Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Наведене узгоджується із правовим висновком в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20).

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання до набрання ухвалою законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст. 286, 392 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням ОСОБА_3 з потерпілою ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 від 01.04.2021 по обвинуваченню за ч.1 ст. 286 КК України ОСОБА_3 - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 до набрання ухвалою законної сили не обирати.
Процесуальні витрати в сумі 3432,40 грн стягнути із ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази у справі: велосипед марки „ММВЗ, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 , залишити у її володінні як річ, що належить їй на праві власності; автомобіль марки „CHEVROLET моделі „NIVA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_3 - залишити у його володінні як річ, що належить йому на праві власності.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом семи діб з дня її винесення.
Суддя ОСОБА_1