Провадження № 1-кс/522/106/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у судовому розгляді справи № 522/23238/21, -
встановив:

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 наявна справа № 522/23238/21 по обвинуваченню ОСОБА_3 за частиною 1 ст. 125 КК України.
05.01.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від участі у розгляді зазначеної скарги.
В обґрунтування заявленого відводу, ОСОБА_3 посилається на відсутность заходів суду щодо її виклику у підготовче судове засідання, що, на думку останньої, мало наслідком порушення конституційних прав ОСОБА_3 .. Зазначаючи указане ОСОБА_3 вказує на наявність сумнівів щодо неупередженості судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 щодо розгляду справи № 522/23238/21 по обвинуваченню ОСОБА_3 за частиною 1 ст. 125 КК України.
За таких обставин, на думку ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_4 не може приймати участь у розгляді вищевказаної справи, підлягає відводу.
У судове засідання заявниця не з`явилась. Надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Суддя ОСОБА_4 надала заяву про розгляд заяви про відвід за її відсутності.
Розглянувши заяву про відвід, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 75 КПК України, обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні можуть бути: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 76 КПК України.
Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 про відвід судді вбачається, що саме на упередженість судді ОСОБА_4 заявниця посилається в обґрунтування необхідності відводу останньої від участі у розгляді справи.
Слід зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за необхідне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини, з урахуванням якої згідно з частиною 5 статті 9 КПК України застосовується кримінальне процесуальне законодавство України.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.
Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.
Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене".
Тож іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом уваги до правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.
Одночасно не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Надаючи оцінку обґрунтованості заяви ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у судовому розгляді справи № 522/23238/21, суд приймає до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, за яких заявлення відводу, у разі відсутності належних, об`єктивних та достатніх доказів, не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.
Так, викладені заявницею фактичні обставини та їх обґрунтування про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме сумнівів в неупередженості судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , на думку суду, не є переконливими, оскільки вбачаючи вищевикладене тлумачення поняття «безсторонності/неупередженості суду», такі обставини не можуть бути належною підставою для обґрунтованого сумніву в неупередженості судді при розгляді кримінального провадження № 0002593 від 10.11.2021 року (справа № 522/23238/21).
Отже, доводи заявниці в обґрунтування вимоги заяви про відвід є такими, що не мають наслідком задоволення заяви про відвід, оскільки ґрунтуються на припущеннях щодо упередженості судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 ..
З огляду на вищевказане, заява ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у судовому розгляді справи № 522/23238/21 не підлягає до задоволення, а тому у її задоволенні необхідно відмовити.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 26, 75, 80 - 81, 83, 372, 376 КПК України,

ухвалив:

У задоволені заяви ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у судовому розгляді справи № 522/23238/21 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: