Справа № 405/7742/21
провадження № 1-кп/405/282/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2021 за №0001462, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Костомарівка, Бобринецького району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не маючого на утриманні осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, інвалід 3 групи, раніше не судимого,
щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів
медичного характеру: ОСОБА_3 ,
законного представника особи, відносно якої вирішується питання про застосування
примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_5 ,
захисника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - адвоката: ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

встановив:

на розгляд суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання у кримінальному провадженні від 23.08.2021 за №0001462 щодо вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру та вважав, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінальних правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, за обставин зазначених в клопотанні. Просив застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Законний представник ОСОБА_5 просила клопотання задовольнити та застосувати примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи приписи ст.ст.93,94 КК України, ст.ст.512, 513 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_8 , будучи неосудним, 22.08.2021 близько 06 години 50 хвилин перебував за місіям свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебувала його подруга ОСОБА_7 .
Під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 , докладаючи значної фізичної сили, завалив ОСОБА_7 на підлогу та кулаком правої руки наніс приблизно 5 ударів по голові та порожньою пляшкою з-під горілки приблизного разів по голові, чим завдав останній тілесні ушкодження у вигляді ран в потиличній ділянці голови, в тім`яній ділянці голови, лобній ділянці справа на межі з волосистою частиною голови, лобній ділянці голови на межі з волосистою частиною, в скроневій ділянці зліва вище лівого вуха, завушній ділянці зліва частиною, в скроневій ділянці зліва вище лівого вуха, завушній ділянці зліва, на козелку з переходом на ніжку завитка, трикутну ямку і завиток лівого вуха; синців навколо обох очей, в долинці перенісся, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні під час допиту законного представника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 , остання показала, що син розповів їй всі обставини нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, які відповідають обставинам, які викладені у клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.
Вчинення суспільно небезпечного діяння, яке містить об`єктивні ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, саме ОСОБА_8 крім показань законного представника обвинуваченого, також підтверджуються наступними доказами, належність та допустимість яких встановлено під час розгляду справи по суті, а саме:
- протоколом огляду місця події від 22.08.2021, згідно якого було проведено огляд квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . (а.к.п.40,41);
- довідкою лікаря від 22.08.2021 щодо отриманих тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_7 (а.к.п.44);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.08.2021 за участю потерпілої ОСОБА_7 , згідно якого потерпіла розповіла про обставини події та за допомогою статиста показала яким чином ОСОБА_3 наносив їй удари (а.к.п.45-49);
- висновком судово-медичного експерта № 614 від 27.08.2021, згідно якого у гр. ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді: ран в потиличній ділянці голови, в тім`яній ділянці голови, лобній ділянці справа на межі з волосистою частиною голови(І), лобній ділянці голови на межі з волосистою частиною, в скроневій ділянці зліва вище лівого вуха, завушній ділянці зліва, на козелку з переходом на ніжку завитка, трикутну ямку і завиток лівого вуха; синців навколо обох очей, в ділянці перенісся. Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму, на який вказала потерпіла ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту за її участі від 26.08.2021 року (а.к.п.50,51).
Приведені вище та дослідженні в судовому засіданні докази є належним, достовірними та допустимими, так як вони отримані органом досудового розслідування у порядку, встановленому КПК України, та містять у собі фактичні дані, які вказують поза розумним сумнівом на місце, час та спосіб вчинення саме ОСОБА_3 за встановлених судом обставин суспільно небезпечного діяння, яке містить об`єктивні ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я).
Частина 1 ст. 86 КПК України встановлює юридичну форму даних стосовно обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Порядок отримання доказів, вказаних у п. 2 ст. 84 КПК України, передбачає дотримання певних вимог, зокрема, законність процесуального джерела доказів.
Тобто, докази повинні бути отримані тільки із тих процесуальних джерел, що вказані у ч. 2 ст. 84 КПК України. Перелік їх вичерпний і не підлягає розширеному тлумаченню. Процесуальними джерелами доказів є показання (підозрюваного, обвинуваченого, свідка, потерпілого, експерта), речові докази, документи, висновки експертів.
Так, вказані прокурором документи, а саме: витяг з ЄРДР, заява потерпілої, рапорт працівника поліції (а.к.п.36-38), які були надані прокурором, не є процесуальним джерелом доказів, тому вони не є належними доказами і не можуть бути враховані судом на підтвердження обставин вчинення суспільно-небезпечного діяння.
Суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.
Зокрема, статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).
Судом враховується особа ОСОБА_3 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працює, не має утриманців, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, з 2016-го перебуває під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом: виражені розлади особистості внаслідок ЧМТ (1998 р.), виражений психоорганічний синдром (психопатоподібний варіант), за місцем проживання характеризується задовільно.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 318 від 27.08.2021 в момент скоєння правопорушення ОСОБА_3 страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі помірно-вираженого психоорганічного синдрому, яке вимагає лікувальних заходів (відповідно до МКХ-10, F-07.9). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_3 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання (а.к.п.58-60).
Вказане свідчить, що суспільно - небезпечне діяння, яке містить об`єктивні ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, вчинене ОСОБА_3 в стані неосудності, оскільки він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Згідност.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Частиною 2 ст. 94 КК України встановлено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Частиною 2 ст. 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК), - висновку судово-медичної експертизи (п. 3); розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння(злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними (п.5); з огляду на вимоги статей 19, 94 КК ст. 19 Закону № 1489-III до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_3 , до нього необхідно застосувати примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за його місцем мешкання.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Речових докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 92, 93, 94 КК України, ч. 2 ст. 292, ст.ст. 503, 512, 513 КПК України, суд,-

постановив:

клопотання про застування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0001462 від 23.08.2021 відносно ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання.
Копію ухвали суду після її проголошення вручити учасникам судового провадження.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Апеляція на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суддя ОСОБА_9