ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/3541/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3777/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 10.02.2022 року.
Захисник обвинуваченого, не погоджуючись з судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник зазначає, що прокурором допущено грубе порушення вимог ст. 184 КПК України, оскільки прокурором заявлено усне клопотання. Суд взагалі не врахував, що обвинувачений вчинив єдине кримінальне правопорушення та жодного разу не був притягнутий до відповідальності, на досудовому розслідуванні визнав свою вину, що свідчить про відсутність ризиків. Прокурор не надав жодних доказів, заявив усне необгрунтоване клопотання. Підзахисний перебуває під вартою більше 7 місяців. Обвинувачений має батьків, малолітню сестру, постійне місце проживання, матеріальне становище не дозволяє залишити сім`ю. Клопотання не було вручене стороні захисту.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Суд першої інстанції встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. З таким висновком погоджується колегія суддів та не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на інший. Слід враховувати, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, а тому застосування в даному випадку більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім.

Обвинувачений не одружений, дані про його працевлаштування та соціальні зв`язки, які б достатньою мірою гарантували виконання процесуальних обов`язків, відсутні. Наявність місця проживання, батьків та сестри не мінімізують встановлених ризиків. З урахуванням змісту пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпечності інкримінованих дій, апеляційний суд вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний час відсутні. Оскільки судовий розгляд триває наявність встановлених ризиків об`єктивно вбачається. Доводи захисника не спростовують можливості обвинуваченого вдатися до дій, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість можливого покарання, причетність до вчиненого іншої особи. Визнання обвинуваченим вини не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу. Крім того, відповідно до вимог ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. При цьому позиція обвинуваченого, визнання вини, інші обставини можуть бути враховані судом при прийнятті остаточного рішення по справі.

Заслуговують на увагу доводи захисника про те, що прокурором було заявлено усне клопотання про продовження строку тримання під вартою. Однак, як вбачається з наданих суду матеріалів стороною захисту були завчасно підготовані заперечення на клопотання прокурора, в яких сторона захисту просила про зміну запобіжного заходу. Враховуючи, що обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, мали можливість відстоювати власну позицію, апеляційний суд не вбачає порушення права на захист та істотних порушень, які б стали підставою для скасування судового рішення та зміни запобіжного заходу.

Виходячи із встановлених обставин, змісту обвинувального акту, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв обгрунтоване рішення про можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та задоволення апеляційних вимог захисника за наведених обставин не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді