Номер провадження по справі 1-кп/387/40/22
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

13 січня 2022 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5

ОСОБА_6

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

представника служби у справах дітей ОСОБА_12

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000411 від 17.11.2020, яке надійшло з Кіровоградської обласної прокуратури за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживаючий АДРЕСА_2 , громадянин України, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює ТОВ "Агротех" підсобним робітником, раніше не судимий, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Новопетрівка Новоархангельського району Кіровоградської області, зареєстрований АДРЕСА_2 , фактично проживаючий АДРЕСА_2 , громадянин України, не одружений, не працює, раніше судимий 23.01.2018 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1,2 ст.185, ст.70 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, студент групи НОМЕР_1 з професії "Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів" державного навчального закладу "Уманського професійного ліцею", не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 18.04.2019 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.1. ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, в силу ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, судимість в законному порядку не знята та не погашена,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 08 червня 2021 року надійшов обвинувальний акт зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000411 від 17.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України .

Ухвалами судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2021 року, від 11 серпня 2021 року, від 29 вересня 2021 року, від 24 листопада 2021 року продовжувалися запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою до 16 години 30 хвилин 22 січня 2022 року, без визначення застави.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, на думку прокурора, ризики, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати, так як обвинувачені можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як в разі визнання обвинувачених винними їм може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років. Також обвинувачені можуть переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини та маючи для цього всі можливості виїхати за межі Кіровоградської області та України. Крім того існує ризик, що обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою уникнення відповідальності, що їм загрожує в разі визнання їх винуватими, так як обвинувачені проживають неподалік від свідків та потерпілої, тому можуть впливати на них. Також обвинувачені можуть вчинити нові кримінальні правопорушення, так як обвинувачений ОСОБА_10 раніше судимий, судимість не знята та не погашена, також відносно нього наявні інші кримінальні провадження. Що стосується обвинуваченого ОСОБА_9 , то він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. Прокурор вважає, що особисте зобов`язання не може бути застосовано до обвинувачених, так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються останні, є тяжким. Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків не встановлено. Запобіжний захід домашній арешт обвинуваченим не забезпечить належним чином обов`язку обвинувачених не ухилятися від суду та дасть можливість обвинуваченим зникнути за межі Кіровоградської області та країни.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні послався на розсуд суду хоча вважає, що клопотання прокурора є безпідставним так як його підзахисний невинуватий.

Захисник ОСОБА_5 послався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила суд змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заперечувала стосовно клопотання прокурора. Доводи прокурора про наявність ризиків відсутні, а нових прокурор не зазначав. Обвинувачений тривалий час тримається під вартою. Жодних реальних ризиків прокурор не зазначив, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали своїх захисників.

Законний представник ОСОБА_10 також підтримала захисника.

Суд заслухавши клопотання прокурора та учасників кримінального провадження, доходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні перебуває розгляд судової справи за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України ( ЄУН 387/445/21). На даний час суд зазначає, що у справі не допитані свідки, а також не досліджені докази.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу і має забезпечити виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень під вартою.

Суд зазначає, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у даному кримінальному продовжені обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, у справі наразі проводиться судовий розгляд. Строк перебування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під вартою не є поза межами розумного терміну.

При цьому слід враховувати, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння, що порушує недоторканість житла громадян, вчинене із застосуванням насильства та у вчиненні незаконного викрадення людини, вчиненого групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, а також у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Кримінальне правопорушення відноситься до класифікації нетяжких та тяжких злочинів, а санкція найбільш тяжкого злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років.

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 є повнолітньою особою, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює у ТОВ "Агротех" підсобним робітником, раніше не судимий, проживає АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується посередньо. При цьому суд вважає, що має місце ризик уникнути ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, а також впливати на свідків, які ще не допитувалися в судовому засіданні та проживають в одному населеному пункті.

Обвинувачений ОСОБА_9 є повнолітньою особою, неодружений, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 23.01.2018 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1,2 ст.185, ст.70 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проживаючий АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується посередньо. При цьому суд не знайшов наявність у ОСОБА_9 міцних соціальних зв`язків та осіб, які можуть поручитися за явку обвинуваченого до суду та визнає наявну реальну можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою, а також можливість впливати на свідків та потерпілу, які проживають в одному населеному пункті.

Обвинувачений ОСОБА_10 на момент скоєння кримінального правопорушення був неповнолітньою особою та на даний час є повнолітнім, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 18.04.2019 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.1, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, в силу ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, судимість в законному порядку не знята та не погашена. Також ОСОБА_10 є обвинуваченим і в інших кримінальних правопорушеннях, а за місцем проживання характеризується негативно, що вказує на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому суд не знайшов наявність у ОСОБА_10 міцних соціальних зв`язків та осіб, які можуть поручитися за явку обвинуваченого до суду та визнає наявну реальну можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою. Крім того у ОСОБА_10 наявний ризик при зміні запобіжного заходу впливати на свідків і потерпілу, які проживають в одному населеному пункті.

Враховуючи, що суд не розглянув справу по суті, а також, що суд ще жодного свідка в судовому засіданні не викликав та не допитував, а тому на даний час інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть усунути зазначені судом ризики, отже на даному етапі судового розгляду зазначені відносно обвинувачених ризики не зменшилися.

Доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються зазначеними у клопотанні обставинами та підставами. Більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

З огляду на зазначене, суд доходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178,182, 331 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 17 години 00 хвилин 13 березня 2022 року, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 17 години 00 хвилин 13 березня 2022 року, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 17 години 00 хвилин 13 березня 2022 року, без визначення застави.

Дату закінчення дії ухвали суду в частині запобіжного заходу встановити до 17 години 00 хвилин 13 березня 2022 року, без визначення застави.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1