Дата документу 05.10.2021 Справа № 314/2161/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/2161/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1514/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню - спеціальну освіту, неодружений, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
21 травня 2001 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
14 листопада 2001 року Заводським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 05 березня 2003 року умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 14 днів;
13 червня 2003 року Заводським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 01 червня 2006 року умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 2 місяці 10 днів;
30 січня 2009 року Заводським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.1 ст.296 КК України до 1 року обмеження волі, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

23 листопада 2010 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, 05 травня 2011 року звільнений за відбуттям покарання;

02 липня 2013 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

29 листопада 2018 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Вироком Запорізького апеляційного суду від 02 липня 2019 року вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 листопада 2018 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
29 липня 2019 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції EASYCON,

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Кам`янська виправна колонія (№ 101)».

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення.
Своє рішення суд мотивував тим, що встановлені в судовому засіданні обставини у своїй сукупності не можуть свідчити про виправлення та перевиховання засудженого на цей час.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду.

В обґрунтування своєї скарги вказує на те, що відбуваючи покарання в колонії, від був працевлаштований. На даний час не працює, оскільки 26 липня 2021 року отримав травму.

Також за увесь час відбування покарання має два заохочення, порушення погашені.

Вважає, що адміністрація установи перешкоджає і направляє до суду неправдиві відомості щодо його умовно-дострокового звільнення.

Згідно з ухвалою суду, до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.
За наслідками розгляду клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Заслухавши доповідь судді; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого і вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.
При цьому висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися також й на аналізі даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Відповідно до положень КВК України, основним засобом виправлення і ресоціалізації засуджених є, зокрема, суспільно корисна праця.
Суд першої інстанції врахував зазначені вимоги закону та рекомендації, викладені в постанові Пленуму Верхового Суду України, детально проаналізував дані про особу засудженого ОСОБА_6 і його поведінку за весь час відбування покарання та дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення.
Так, з матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 липня 2019 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України - до 3 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 19 грудня 2018 року, кінець строку: 19 грудня 2021 року.
Згідно з наявною в матеріалах провадження характеристикою, виданою адміністрацією виправної установи, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22 грудня 2018 року.
З 22 грудня 2018 року по 17 жовтня 2019 року утримувався в Запорізькому слідчому ізоляторі. Вимоги режиму тримання порушував, за що два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника, стягнення погашені у встановленому законом порядку, до суспільно - корисної праці не залучався. Заохочень та стягнень не мав.
З 17 жовтня 2019 року по 29 листопада 2019 року відбував покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)». За період відбування покарання характеризувався таким чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, за додержання правил поведінки та виконання покладених обов`язків не заохочувався. Заохочень та стягнень не мав.
З 29 листопада 2019 року відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)». За період відбування покарання характеризувався таким чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має два стягнення правами начальника установи, стягнення погашені та зняті у встановленому законом порядку, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки має одне заохочення правами начальника установи.
Працевлаштований на дільниці «Єгоза».
Дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, завжди використовує їх за призначенням.
Виконує передбачені законодавством вимоги адміністрації установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці дотримується.
На заходи виховного впливу реагує задовільно, робить для себе належні висновки.
У скоєному злочині вину визнав.
Відповідно до статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, мав право на зміну умов тримання після відбуття 1/3 строку покарання 19 грудня 2019 року. Протокол №26 від 28 грудня 2019 року - відмовлено комісією Кам`янської виправної колонії (№ 101).
Відповідно до статті 82 Кримінального кодексу України, мав право на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким після відбуття 1/2 строку покарання 19 червня 2020 року. Протокол №14 від 01 липня 2020 року - відмовлено комісією установи.
Відповідно до статті 81 Кримінального кодексу України, мав право на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі після відбуття 2/3 строку покарання 19 грудня 2020 року. Комісією установи 31 грудня 2020 року відмовлено в застосуванні ст.81 КК України.
Крім того, з матеріалів провадження встановлено, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» працював у 2020 році протягом 9 місяців, у 2021 році відсутні виходи на роботу, незважаючи на те, що праця засудженого і сумлінне ставлення до неї, відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, є обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Раніше до засудженого застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, окрім того він неодноразово був звільнений від відбування покарання умовно-достроково, проте протягом іспитового строку та невідбутої частини покарання він знову вчиняв умисні злочини, в т.ч. тяжкі.
Дослідивши всі обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_6 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання. Поведінка за весь час відбування засудженим покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що засуджений протягом 2020-2021 років мав чотири стягнення, в тому числі за вилучення заборонених предметів. Єдине заохочення отримав у липні 2020 року. Не бере участі у реалізації програми диференційного виховного впливу на засуджених, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціальну корисну активність в організації їх роботи.
Те, що засуджений під час відбування покарання мав заохочення та стягнення, які погашені (про що ідеться в апеляційній скарзі), само по собі не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого у розумінні положень ч.2 ст.81 КК України, оскільки обставини провадження та відомості про особу засудженого, викладені вище, не можуть свідчити про те, що останній довів своє виправлення, на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.
З урахуванням даних, що характеризують особу засудженого, його відношення до праці за весь період знаходження у виправній установі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції не спростовують, отже, підстав для задоволення цієї скарги не вбачається.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4