ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
перекладача ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000677 від 23.07.2018 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Хряцька Герцаївського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей НОМЕР_1 , 2020 року народження, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 з середньою освітою, одруженого, на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.294 КК України, та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі.
Строк відбування покарання встановлено рахувати з моменту фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі.
_________________________________________________________________________
ЄУНСС 723/796/19 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_11
Номер провадження 11-кп/822/10/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань з вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
Строк відбування покарання встановлено рахувати з моменту фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.
Частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та стягнуто на користь ОСОБА_12 моральну шкоду на суму 10 000 грн.
Стягнуто з обвинувачених солідарно витрати за проведення експертизи у сумі 715 грн. 00 коп. на користь держави.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта, короткий зміст заперечення на апеляційну скаргу.
На вказаний вирок захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та виправдати обвинувачених.
Вважаючи вирок незаконним та необґрунтованим, посилається на ряд порушень, допущених судом першої інстанції та на допущені у вироку помилки.
Посилається на порушення при повідомленні про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та при повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри.
Зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 діяли в стані необхідної оборони відносно ОСОБА_12 .
Також вказує на неправильну кваліфікацію дій обвинувачених, посилаючись на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року щодо можливості перекваліфікації дій обвинувачених зі ст.296 на ст.125 КК України.
На апеляційну скаргу захисника прокурор ОСОБА_13 подала заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника та залишити вирок суду першої інстанції без змін, наводячи власні доводи на спростування вимог апелянта.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Обвинувачений ОСОБА_7 22.07.2018 року біля 15 год.00 хв. в смт.Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та іншими невстановленими слідством особами, умисно з метою вчинення хуліганських дій, перебуваючи в господарстві ОСОБА_12 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , вищевказаного населеного пункту, у присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, порядність та добропристойність, що супроводжувалось особливою зухвалістю, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень (пістолет невстановленої марки), який приніс із собою на місце вчинення конфлікту, здійснив декілька пострілів в повітря та в бік ОСОБА_12 , після чого продовжуючи свої протиправні дії, у присутності сусідів потерпілого, а також його родичів, які прибули на місце події та намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_7 , ігноруючи прохання останніх припинити свої протиправні дії, наніс вказаним предметом один удар потерпілому у область обличчя та по різним частинам тіла, спричинивши при цьому ОСОБА_12 тілесні ушкодження.
В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, демонстративно, не реагуючи на неодноразові прохання сторонніх осіб припинити хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці яким являється вулиця села, що проходить повз господарство потерпілого, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, здійснив ще декілька пострілів в повітря із наявного в нього пістолета невстановленої марки, висловлюючись в адресу потерпілого та сторонніх осіб нецензурною лайкою, спільно із ОСОБА_6 , та іншими невстановленими слідством особами, сів у автомобіль «Шкода Октавіа» Болгарської реєстрації, н.з. НОМЕР_2 та покинув місце пригоди.
Згідно висновку експерта №180-Е-ст від 05.08.2018 року у потерпілого ОСОБА_12 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця під лівим оком з переходом на нижню повіку , садно на фоні даного синця по центру, травматичну екстракцію 11 та 21 зубів, струс головного мозку, рану лівої тім`яної ділянки, гематоми спини, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_6 22.07.2018 року, біля 15 год.00 хв. в смт. Красноїльськ Сторожинецького району, Чернівецької області , за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, умисно, з метою вчинення хуліганських дій, перебуваючи в господарстві ОСОБА_12 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , у присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, порядність та добропристойність, що супроводжувалось особливою зухвалістю, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень (пістолет невстановленої марки), який приніс із собою на місце вчинення конфлікту, не пред`являючи жодних вимог до потерпілого ОСОБА_12 , наніс останньому вказаним предметом один удар у область обличчя, після чого продовжуючи свої протиправні дії, у присутності сусідів потерпілого, а також його родичів, які прибули на місце події та намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_6 , демонстративно, ігноруючи та не реагуючи на неодноразові прохання сторонніх осіб припинити хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці, яким являється вулиця села, що проходить повз господарство потерпілого, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, здійснив ще декілька пострілів в повітря та у бік потерпілого ОСОБА_12 , висловлюючись на адресу потерпілого та сторонніх осіб нецензурною лайкою, спільно із ОСОБА_7 , та іншими невстановленими слідством особами, сів у автомобіль «Шкода Октавіа» Болгарської реєстрації, н.з. НОМЕР_2 та покинув місце пригоди.
Згідно висновку експерта №180-Е-ст від 05.08.2018 у потерпілого ОСОБА_12 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця під лівим оком з переходом на нижню повіку ,садно на фоні даного синця по центру, травматичну екстракцію 11 та 21 зубів, струс головного мозку, рану лівої тім`яної ділянки, гематоми спини, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Обвинувачені та захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор частково підтримала апеляційну скаргу захисника в частині необхідності перекваліфікації дій обвинувачених з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України, в іншій частині заперечила.
Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, зі слів його представника та інших учасників апеляційного провадження, перебуває за межами України. Представник потерпілого ОСОБА_9 повідомив апеляційному суду, що ОСОБА_12 повідомлений належним чином про час і місце апеляційного розгляду. Інші учасники не заперечили проти розгляду справи за відсутності потерпілого, а тому колегія суддів, на підставі ч.4 ст.405 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_12 .
Представник потерпілого ОСОБА_9 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити без змін вирок районного суду.

Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, надавши обвинуваченим останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції щодо заподіяння обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я за обставин, встановлених судом, є вірним та підтверджується сукупністю зібраних доказів, наведених у вироку, зокрема, показаннями обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту, висновком судово-медичної експертизи №180-Е-ст від 05.08.2018 року.
Разом з тим, кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України апеляційний суд вважає помилковою.
При цьому колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.4 постанови № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я перебувають об`єкт злочину та його мотив.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони позбавлені будь-якої необхідності, вчиняються безпричинно або з малозначного приводу.
Матеріалами справи встановлено під час судового засідання в суді першої, так і апеляційної інстанції, що обвинувачені не мали умислу на грубе порушення громадського порядку, так і хуліганський мотив, оскільки що конфлікт між ними та потерпілим відбувся на ґрунті особистих неприязних відносин, через дружину ОСОБА_7 ОСОБА_14 , яка переїхала жити до ОСОБА_12 .
Наведене підтвердили як обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також потерпілий ОСОБА_12 в суді першої інстанції та свідок ОСОБА_14 .
Хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, а діями що грубо порушують громадський порядок, закон визнає тільки такі, які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялись особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Як видно з обставин справи, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за своїм змістом не відрізнялись ні особливою зухвалістю, ні винятковим цинізмом, та в їх діях, на думку колегії суддів, відсутній хуліганський мотив, оскільки в діях обвинувачених відсутній мотив явної неповаги до суспільства та порушення громадського порядку, а має місце наявний мотив особиста неприязнь, яка з`явилась на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим.
Таким чином, колегія суддів встановила, що в результаті умисних протиправних дій обвинувачених потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Апеляційний суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, висновки, наведені у постанові Великої Палати від 03 липня 2019 року у справі №288/1158/16-к.
В матеріалах кримінального провадження наявний протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_12 про те, що 22 липня 2018 року близько 15 год. 00 хв. за місцем проживання заявника ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в ході раптово виниклої суперечки нанесли потерпілому декілька ударів (т.1 а.п.14).
Даною заявою підтверджується волевиявлення потерпілого про притягнення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за його побиття, а суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що дії обвинувачених слід перекваліфікувати з ч.4 ст.296 на ч.2 ст.125 КК України умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, апеляційним судом встановлено і визнано доведеним, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 22.07.2018 року біля 15 год.00 хв. в смт.Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області, приїхали до господарства ОСОБА_12 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , вищевказаного населеного пункту, з метою забрати в ОСОБА_12 дружину ОСОБА_7 ОСОБА_14 , яка проживала в потерпілого з малолітнім сином ОСОБА_7 , перебуваючи в господарстві ОСОБА_12 , на ґрунті ревнощів та особистих неприязних відносин нанесли потерпілому ряд тілесних ушкоджень у область обличчя та по різних частинах тіла.
Згідно висновку експерта №180-Е-ст від 05.08.2018 року у потерпілого ОСОБА_12 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця під лівим оком з переходом на нижню повіку, садно на фоні даного синця по центру, травматичну екстракцію 11 та 21 зубів, струс головного мозку, рану лівої тім`яної ділянки, гематоми спини, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.408 КПК України, апеляційний суд змінює вирок у разі зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що у вироку суду наявні помилки в частині анкетних даних обвинувачених та представника потерпілого, оскільки вони є описками і можуть бути виправленими в порядку ст.379 КПК України, жодним чином не впливаючи на зміст рішення.
Необґрунтованими є посилання захисника про процесуальні порушення, допущені під час досудового розслідування, оскільки питання, які він піднімає в апеляційній скарзі, були предметом ретельної перевірки слідчими суддями та оскаржені в апеляційному порядку.
Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 січня 2019 року було відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_19 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 28 вересня 2019 року, ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2019 року вказане рішення було залишено без змін, набрало законної сили та не підлягає оскарженню.
З аналогічних підстав ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 03 жовтня 2018 року. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25 січня 2019 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги в частині скасування повідомлення про підозру, а в частині, що стосується повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Ухвалами слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2019 року та від 01 березня 2019 року відмовлено
При судових розглядах даних скарг як слідчими суддями так і колегіями суддів апеляційного суду було ретельно перевірено всі питання, на які посилається апелянт у своїй скарзі, та надано вичерпні відповіді на вимоги скаржника.
Зокрема, встановлено, що стороною захисту не надано доказів про те, що обвинуваченим було вручено повідомлення про підозру, не погоджене прокурором, а тому ці процесуальні документи є законними та відповідають положенням КПК України.
Колегія суддів вважає дані рішення преюдиційними і такими, що підтверджують законність повідомлень про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і не вбачає підстав для скасування вироку суду з мотивів незгоди захистом із вказаними рішеннями.
Посилання апелянта на те, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні не було вручено копії повідомлень про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри в перекладі на румунську мову, оскільки вони не володіють мовою, якою здійснюється провадження, не відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до ч.2 ст.29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому, частиною 4 вказаної статті передбачено, що переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено КПК України (окрім судових рішень, якими суд закінчує судовий розгляд по суті), здійснюється лише за клопотанням сторін кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що про підозру та про зміну повідомленої підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомили українською мовою, при цьому, роз`яснивши їм права, у тому числі, на залучення перекладача, при цьому, підозрювані не клопотали про переклад їм на румунську мову вказаних процесуальних документів.
Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що зміна повідомлення про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була здійснена поза межами строку досудового розслідування.
Зокрема, копію клопотання про продовження строку досудового розслідування отримано стороною захисту 14 грудня 2018 року, згідно їх особистих розписок (т.2 а.п. 27-28).
14 грудня 2018 року та 18 грудня 2018 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вручені повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (т.2 а.п. 29-33, 35-39).
18 грудня 2018 року постановою прокурора строк досудового розслідування кримінального провадження №0000677 від 23.07.2018 року продовжено до 3-х місяців (т.3 а.п.40-41).
21 лютого 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000677 від 23.07.2018 року скеровано до суду, саме ця процесуальна дія відповідно до ст.219 КПК України є моментом закінчення досудового розслідування.
Безпідставними є також твердження захисника про наявність у діях обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак необхідної оборони.
Відповідно до ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Фактичними обставинами справи встановлено, що обвинувачені за власною ініціативою приїхали до домоволодіння ОСОБА_12 , маючи при собі заздалегідь заготовлені знаряддя для заподіяння тілесних ушкоджень, відомостей про те, що вони захищали себе чи інших осіб від протиправних дій ОСОБА_12 , з матеріалів справи не вбачається.
Щодо призначеного обвинуваченим покарання, то колегія суддів виходить з наступного.
Згідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України, колегія суддів враховує, що останній вчинив кримінальний проступок, в апеляційному суді свою вину за завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 визнав, просив суворо не карати, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, колегією суддів не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, колегія суддів враховує, що останній вчинив кримінальний проступок, в апеляційному суді свою вину за завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 визнав, просив суворо не карати, раніше судимий, має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в межах санкцій ч.2 ст.125 КК України буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що кримінальні правопорушення було вчинено ОСОБА_7 та ОСОБА_6 22.07.2019 року.
Відтак, з моменту їх вчинення до дня проголошення вироку минуло більше, ніж 3 роки, а тому обвинувачені підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, відповідно до ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні вирішений районним судом у відповідності до ст.ст.128-129 КПК України. Задовольняючи частково цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди на суму 10 000 грн., суд врахував характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинувачених, а також вимоги розумності та справедливості.
На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а вирок районного суду зміні.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404,405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України змінити.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України.
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України.
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

07.02.2022 року
(дата засвідчення копії)