ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1868/21 Справа № 175/255/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року про часткове задоволення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001153,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури було задоволено частково.Накладено арешт на транспортний засіб марки Mazda 6, 2020 р. в., д. н. з. НОМЕР_1 , транспортний засіб марки Renault Megane, 2013 р. в., д. н. з. НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_3 , шляхом заборони розпоряджатися майном. У задоволенні іншої частини вимог клопотання було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що зваживши на встановлені фактичні обставини справи, оцінивши надані до клопотання докази на предмет їх належності та допустимості, а також враховуючи ризик відчуження майна, слідчий суддя прийшов до переконання, що такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним та виправданим потребам досудового розслідування, вимоги ж слідчого про накладення арешту на інше нерухоме та рухоме майно задоволенню не підлягали через їх необґрунтованість.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Дніпропетровськог о районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що слідчий суддя, пославшись на мету застосування арешту майна, яка не була зазначена в клопотанні слідчого, фактично вийшов за межі розгляду клопотання та перебрав на себе функції обвинувачення, тим самим погіршив становище підозрюваного ОСОБА_8 . Зі змісту ухвали слідчого судді не зрозуміло, якою саме була підстава для накладення арешту на майно підозрюваного, що в свою чергу, безумовно, призводить до порушення права підозрюваного на захист.
Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що згідно пред`явленої ОСОБА_8 підозри загальна сума ймовірних матеріальних збитків потерпілих складає 16 850 гривень, що не співмірно із вартістю двох транспортних засобів, на які було накладено арешт з метою забезпечення цивільного позову, та не узгоджується з положенням ч. 8 ст. 170 КПК України. Слідчим суддею фактично не було проаналізовано клопотання слідчого з боку обґрунтованості та співрозмірності, наявності необхідності накладення арешту на майно.
На думку апелянта, слідчий суддя безпідставно, в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме наклав арешт на належне підозрюваному ОСОБА_8 майно з метою забезпечення цивільного позову, якого у кримінальному провадженню заявлено не було, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та є підставою для скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України.
Апелянт вважає, що органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання, а також не враховано наслідки арешту майна для власника майна та третіх осіб, оскільки клопотання та додані до нього матеріали, не містять підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення даної апеляції, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів випливає, що в провадженні СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001153 від 11 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2020 року до чергової частини Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від співробітників УКП в Дніпропетровській області ДКП НП України про те, що працівниками управління за результатами моніторингу та аналізу соціальної мережі «Instagram» встановлені Інтернет-магазини під ніком «diamond.fashion.room» та «kristina_modnaya», які під приводом продажу одягу, беруть передоплату, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Зняття грошових коштів відбувається в банкоматах АТ «Приват Банк», розташованих м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області. (ЄО 19886)
За вказаним фактом 11.11.2020 року слідчим відділом Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
12.10.2021 слідчим СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення на ч.4 ст.190 КК України.
Встановлено, що до вказаної шахрайської схеми в соціальній мережі «Інстаграм» причетні наступні особи:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, РНОКПП: НОМЕР_3 . Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .. Паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий Індустріальним РВ у м. Дніпропетровськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 05.02.2015. У власності має два автомобілі: Mazda 6, 2020 р. в., д. н. з. НОМЕР_1 та Renault Megane, 2013 р. в., д. н. з. НОМЕР_2 . Користується мобільними номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 . Перебуває в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Дніпропетровська, РНОКПП: НОМЕР_7 . Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Паспорт громадянина України НОМЕР_8 виданий Індустріальним РВ у м. Дніпропетровськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 26.02.2013. ОСОБА_10 має у приватній власності квартиру в якій проживає та зареєстрована. Також у власності останньої перебуває авто ВАЗ 111930, 2007 р. в., д. н. з. НОМЕР_9 . Користується мобільними номерами НОМЕР_10 , НОМЕР_11 . Перебуває в цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Дніпропетровська, РНОКПП: НОМЕР_12 . Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом із цивільною дружиною. Паспорт громадянина України НОМЕР_13 виданий Ленінським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, 24.04.2015 року. Має у приватній власності дві земельних ділянки. У власності має автомобіль Skoda Rapid, 2013 р. в., чорного кольору, д. н. з. НОМЕР_14 . Користується наступними мобільними номерами: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 . Перебуває в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Дніпропетровська, РНОКПП: НОМЕР_18 . Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 . Проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом з цивільним чоловіком. Паспорт громадянина України НОМЕР_19 виданий Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, 22.03.2013 року. Має у приватній власності квартиру за адресою: АДРЕСА_6 . Користується наступними мобільними номерами: НОМЕР_20 , НОМЕР_21 . Перебуває в цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
10.11.2021 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 КК України.
Відповідно до інформації з регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області транспортний засіб марки Renault Megane, 2013 р. в., д. н. з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_8 .
Відповідно до інформації з регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області транспортний засіб марки Mazda 6, 2020 р. в., д. н. з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_8 .
Постановою старшого слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 10 листопада 2021 року зазначені транспортні засоби визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001153.
Арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання, а що ж стосується посилань апелянта на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.
З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.
Крім того, апеляційним розглядом встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні 10.11.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому в даному випадку арешт майна допускається і з метою подальшого забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання на підставі ч.2 ст. 170 КПК України.
Отже, на думку колегії суддів, з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення можливої конфіскації майна як додаткового покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення у разі визнання ОСОБА_8 в подальшому винним, слідчим суддею цілком законно та обгрунтовано в даному випадку було накладено арешт на вказані в ухвалі автомобілі, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження хоча і є крайнім та необхідним, він також є найбільш ефективним на даному етапі досудового розслідування.
З огляду на вищенаведене підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4