Провадження по справі № 1-кп/522/10/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в об`єднаному провадженні №522/15710/20 обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000238 від 19.07.2020 року та №0002530 від 19.07.2020 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Херсонської області, Білозерського району, смт. Білозерка, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 27.10.2016 року Деснянським судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років, звільнився 06.12.2019 року;
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Нова Долина, Овідіопольського району, Одеської області, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця Одеської області, Білгород-Дністровського району, с. Випасне, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000238 від 19.07.2020 року стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2021 року кримінальне провадження №0000238 від 19.07.2020 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, (ЄУНС №522/15710/20), та кримінальне провадження №0002530 від 19.07.2020 року, стосовно ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, (ЄУНС №522/18031/20), були об`єднані в одне провадження.
Від прокурора надійшли клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , проти чого заперечували сторони захисту.
Обвинувачені заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд доходить таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Ухвалою Приморського районного суду м Одеси від 18.12.2020 року було задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 від 18.12.2020 року було задоволено клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Ухвалами суду від 12.02.2021 року, 01.04.2021 року, 25.05.2021 року та 20.07.2021 року обвинуваченим було продовжено в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
На даній стадії судового провадження судом дослідження матеріалів кримінального провадження не завершено, тому суд наразі не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованих обвинуваченим злочинів.
При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст. 23 та ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому суд вбачає реальним існування раніше заявлених прокурором ризиків, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування відносно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж раніше обрані.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб. Також обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Захисник обвинуваченого просила обрати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на тривалий розгляд кримінального провадження та перебування обвинуваченого під вартою.
Вирішуючи питання про продовження стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу за клопотанням прокурора, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, постійного місця проживання на території Одеської області не має, зареєстрований в м. Херсон, офіційно не працевлаштований, доказів на підтвердження перебування осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.
Суд враховує надані пояснення обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником, однак вважає, що вони не можуть слугувати достатніми підставами для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, а також тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , за один з яких передбачено покарання до десяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, тому продовжує існувати ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд приймає до уваги продовження існування ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на потерпілих та свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи насильницький характер вчинених злочинів, які ще не всі судом допитані.
Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів проти власності, суд вважає, що ризик можливого вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень доведений, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього джерела будь-якого доходу. Крім того, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, що характеризує його особу як таку, що має стійку схильність до вчинення злочинів.
Таким чином, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про задоволення клопотання прокурора та неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого просив обрати більш м`який запобіжний захід посилаючись на те, що обвинувачений раніше не судимий та на неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого. Крім того, зазначив, що обвинувачений більше року тримається під вартою.
Вирішуючи питання про продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу за клопотанням прокурора, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, зареєстрований в Вінницькій області, не має постійного місця проживання в м. Одесі, офіційно не працевлаштований, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, тому продовжує існувати ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд приймає до уваги, що продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи насильницький характер вчиненого злочину, які ще судом не допитані.
Суд вважає, що існує ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи відсутність у останнього законних джерел існування, що доводить ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим клоптання прокурора задовольнити та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 , на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого просила обрати більш м`який запобіжний захід посилаючись на те, що обвинувачений раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, оскільки спільно проживає із жінкою та дитиною.
Вирішуючи питання про продовження стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу за клоптанням прокурора, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, зареєстрований в Одеській області, мешкає в м. Одесі, офіційно не працевлаштований, не одружений, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, тому продовжує існувати ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд приймає до уваги, що продовжують існувати ризики можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще судом не допитані, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи насильницький характер вчиненого злочину.
Суд вважає, що існує ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи відсутність у останнього законних джерел існування, що доводить ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що поведінку обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне клоптання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з урахуванням даних про особу обвинувачених, тяжкості злочинів, в яких вони обвинувачуються, та продовження існування ризиків, які на даний час не зменшилися, що у сукупності дає суду достатні підстави вважати, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягають задоволенню.
Крім того, сторонами захисту не було надано будь-яких нових даних, які б давали суду підстави змінити або застосувати стосовно обвинувачених більш м`які запобіжні заходи.
Керуючись ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 350, 372, 376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60(шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60(шістдесят) днів.
Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 16.09.2021 року, який діє до 14.11.2021 року включно.
Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити ДУ «ОСІ».
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1