Справа № 178/16/21
У Х В А Л А

07 грудня 2021 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Червоноіванівка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не судимого, працюючого вантажником в ПрАТ «Божедарівський елеватор», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Козодуб Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, не судимого, проживаючого по АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачені ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , 13 грудня 2017 року о 01 год. 00 хв. вступили у злочинну змову, направлену на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та з метою реалізації свого злочинного умислу прийшли до подвір`я, що розташоване по АДРЕСА_4 , де проживав раніше їм знайомий ОСОБА_4 та почали стукати у вікна та вхідні двері для того щоб останній вийшов на вулицю.

Після чого, реалізуючи свій раніше виникли злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_8 дочекавшись поки ОСОБА_4 вийде з приміщення будинку, крикнув ОСОБА_7 , щоб той почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_4 , після чого, виконуючи свою частину попередньої змови з ОСОБА_7 повалив на землю ОСОБА_4 та наніс йому кілька ударів ногами в область верхніх кінцівок, кілька ударів по телебу та не менше шести ударів по спині, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 нахилився над ОСОБА_4 та наніс йому один удар кулаком правої руки по обличчю в область верхньої губи.

В цей час ОСОБА_7 , виконуючи свою частину попередньої змови з ОСОБА_8 наніс не менше семи ударів ногами в область нижніх кінцівок та паху ОСОБА_4 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 155-Е від 12 лютого 2018 року, тілесні ушкодження у вигляді синців, саден на тулубу, верхніх та нижніх кінцівках, рани лівого колінного суглобу, які виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів з обмеженою контактурою поверхнею, відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Крім цього, 13 грудня 2017 року, близько 01 год. 10 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку, підійшовши до вікна , побачила, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 б`ють її сина ОСОБА_4 . Після чого, з метою припинення побиття сина, одразу вибігла на подвір`я та почала відтягувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від свого син, тим самим втрутившись в бійку, внаслідок чого у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_8 збив її з ніг та наніс лежачій на землі ОСОБА_5 кілька ударів ногами в область верхніх кінцівок. В цей час ОСОБА_7 , виконуючи свою частину попередньої змови з ОСОБА_8 , також наніс лежачій на землі ОСОБА_5 кілька ударів ногами в область верхніх кінцівок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спричинили потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 156-Е від 12 лютого 2018 року, тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх кінцівках, які виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кваліфіковані ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб за попередньою змовою.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину не визнали, від дачі пояснень відмовились.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 12 грудня 2017 року, близько 22 год. 00 хв. ліг спати та близько 01 год. 00 хв. почув сильний стукіт у вхідні двері будинку. Після чого вирішив подивитись хто стукає у двері. Підійшовши до дверей та ввімкнувши світло на вулицю, то побачив хлопця який стукав у двері, а ще один незнайомий хлопець вийшов з темноти, яким виявився ОСОБА_8 , відразу після чого останній підійшов та почав наносити йому тілесні ушкодження й повалив на землю.

В цей час з будинку вийшла ОСОБА_5 та з метою припинення бійки почала відштовхувати вказаних двох хлопців, які в цей час одночасно наносили йому тілесні ушкодження. Коли він вирвався та почав вставати, незнайомий хлопець ударив його матір ОСОБА_5 , після чого остання впала на землю та не рухалась. Побоюючись за свою та мамину безпеку взяв до рук дерев`яну палицю, яка в той час стояла поруч з дверима, почав нею відбиватися від нападників, завдаючи їм удари в область ніг, після чого вони впали на землю, а він почав зв`язувати переноскою нападників. В цей час ОСОБА_5 викликала допомогу, а він поліцію та швидку допомогу. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 12 грудня 2017 року, у нічну пору доби почула як хтось стукав у вхідні двері її будинку, в результаті чого її син ОСОБА_4 вийшов подивитись що трапилось. В цей час вона підійшла до вікна та побачила як двоє невідомих осіб наносять руками та ногами тілесні ушкодження її сину, після чого вийшла з будинку з метою припинення бійки та в цей час її хтось ударив в область голови та передпліччя, від чого вона впала на короткий проміжок часу та втратила свідомість. Прийшовши до свідомості побігла до сусідів кликати на допомогу. Повернувшись побачила як син зв`язував нападників, а ті у відповідь його ображали та погрожували розправою. Заявлений позов підтримує.

Судом встановлено, що причетність обвинувачених до вчинення кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами проведення слідчого експерименту, диском із записом проведення слідчого експерименту та фото таблицями до них, зафіксувавшими місце та спосіб нанесення потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень / а. с. 40-45, 168-171 /; висновком експерта № 155-Е від 08 лютого 2018 року встановившим, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , які відносяться до легких тілесних ушкоджень та їх локалізацію / а. с. 47-48 /; протоколами пред`ячвлення особи для впізнання за фотознімками, зафіксувавшим як потерпілий ОСОБА_4 що на фото № 3 зображені особи, які наносили йому тілесні ушкодження / а. с. 102-10, 106-108 /; висновком експерта № 156-Е від 08 лютого 2018 року встановившим, що тілесні ушкодження у ОСОБА_5 відносяться до легких тілесних ушкоджень та їх локалізацію / а. с. 163 /; Актом судово-медичного дослідження № 1418 від 13 грудня 2017 року та фото таблицею до нього, встановившим, що виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень / а. с. 166 /; висновком експерта № 515-Е від 16 травня 2018 року, встановившим локалізацію утворення тілесних пошкоджень у ОСОБА_5 / а. с. 180 /; висновком експерта № 244 від 27 листопада 2018 року, встановившим які тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_5 , їх тяжкість, давність та локалізацію утворення / а. с. 230- 236 /.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали до суду заяви, згідно яких просять звільнити їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання мотивовано тим, що з дня вчинення інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення минули строки притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор проти задоволення заяв обвинувачених не заперечив.

Потерпілі та їх представник просили виріштит заяви обвинувачених згідно закону.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд надходить до висновку про те, що клопотання обвинувачених підлягає задоволенню, а обвинувачені звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, згідно зі ст.49 ч.1 КК України, на підставі наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28. ч. 1 ст. 125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ч.1ст.125 КК України - за вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раніше не судимі, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених згідно ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного та не зважаючи на той факт, що обвинувачені не визнали своєї вини у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення ні під час досудового слідства, ні під час судового розгляду, проте передбачені ч. 1 ст. 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, а саме два роки минули, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяв обвинувачених та звільнення їх від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України та закриття даного кримінального провадження.
Відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки з дня вчинення злочину минуло понад два роки, що є підставою, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законодавством підстав цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи не звільняє особу від обов`язку відшкодування заподіяної шкоди її діями. Вказана правова позиція висловлена також у постанові колегії суддів Верховного Суду України від 24 травня 2018 року у справі № 531/2332/14-к.
З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає закриттю за нереабілітуючими підставами, потерпілі мають право вирішити питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин суд вважає, що цивільний позов, заявлений потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, підлягає залишенню без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 284 КПК України суд, -

У Х В А Л И В

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення / проступку /, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення / проступку /, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000817 від 13 грудня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення / кримінального проступку /, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Протягом семи днів з дня її проголошення ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1