21.01.22 Справа № 469/12/22
1-кп/469/153/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фалешти Фалештського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, не судимого, перебуває у міжнародному розшуку, розшукується НЦБ Інтерполу Республіки Молдова за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.197, ч.2(в) ст. 244, ч.1 ст. 152, ч.1 ст.201-1, ч.1 ст.287, ч.3 ст. 352 Кримінального кодексу Республіки Молдова, не одруженого, освіта вища, начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду та рослинного світу Одеської області Управління державного екологічного нагляду (контролю) біоресурсів старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), тимчасово виконує обов`язки начальника Управління державного екологічного нагляду (контролю) біоресурсів старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді утримується в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 18 січня 2022 року включно,
за ч.3 ст.368 КК України
ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Молдова, громадяни Республіки Молдова, не судимого, не працює, співзасновника громадської організації «Екологічний нагляд та моніторинг», тимчасово проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді утримується в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 18 січня 2022 року включно,
за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України,
1. Щодо повернення обвинувального акта прокурору
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання, підтримане обвинуваченими та захисником ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акта прокурору у зв"язку з суттєвими порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки обвинувальний акт не містить повних анкетних відомостей обвинуваченого ОСОБА_11 (не зазначене його по батькові), але містить відомості, які нормою п.2 ч.2 ст.291 КПК України не передбачені (місце роботи, документ, що посвідчує особу обвинуваченого ОСОБА_11 , його статус як співзасновника громадської організації, відсутність судимостей, а також судимість обвинуваченого ОСОБА_4 , його перебування у міжнародному розшуку із зазначенням кваліфікації злочинів та можливого покарання за них, відомості про вчинення на території іншої держави правопорушень, які не мають жодного відношення до кримінальної справи, яка розглядається, відомості про національність, освіту та посаду потерпілого); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення, також обвинувальний акт містить ідентифікацію ОСОБА_11 як «посередника», а не пособника.
Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта та призначити справу до судового розгляду. Зазначила, що надання юридичної оцінки викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам справи не може бути здійснене на підготовчому розгляді, оскільки суд не досліджує докази на цій стадії; обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином Молдови та його імя вказане за правилами країни громадянства; всі зазначені стороною захисту недоліки обвинувального акта можуть бути усунені під час дослідження обставин справи у ході судового розгляду.
Згідно з п.3 частини третьої статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акта встановлені ч.2 ст.291 КПК України, за якою обвинувальний акт повинен містити такі відомості :
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Вказаною нормою чинного КПК України не передбачено, що перелік анкетних відомостей обвинувачених та потерпілих є вичерпним та не може містити інших анкетних відомостей щодо вказаних осіб.
З врахуванням положень частини першої статті 91 КПК України щодо переліку обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, статті 92 КПК України щодо обовязку доказування вказаних обставин прокурором, що узгоджуються з покладеним ст.9 КПК України на прокурора, слідчого обовязку повного та всебічного встановлення обставин кримінального провадження, викладення у обвинувальному акті відомостей щодо обвинувачених та потерпілого, не зазначених у п.2 ч.2 ст.291 КПК України, не свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно зі ст.10 КПК України, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. У випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.
Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
За ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Таким чином, розгляд кримінального провадження у суді відбувається з дотриманням засад кримінального провадження, які передбачені КПК України, який суд зобов`язаний дотримуватися, у зв`язку з чим зазначення в обвинувального акті вказаних захисником відомостей про особи обвинувачених та потерпілого жодним чином не впливає на безсторонність суду щодо цих осіб, отже не ставить сторону захисту у нерівне становище зі стороною обвинувачення під час розгляду кримінального провадження у суді та не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Як вбачається з реєстру матеріалів кримінального провадження (а.с.89), у матеріалах кримінального провадження знаходяться копії паспортного документа Республіки Молдова на імя ОСОБА_11 (без зазначення по батькові).
Вимоги статті 28 ЦК України про те, що імя фізичної особи складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить, стосуються лише громадян України.
Документи, які б спростовували правильність та повноту викладеного у обвинувальному акті імені обвинуваченого ОСОБА_11 , стороною захисту не надано.
Тому зазначені відомості можуть бути зясовані судом під час судового розгляду кримінального провадження за правилами глави 28 КПК України.
За змістом ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а також не досліджуються докази, на підставі яких ґрунтується обвинувачення, оскільки ці питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Як зазначено у п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, поняття "обвинувачення" включає в себе такі складові елементи, як виклад фактичних обставин кримінального провадження та формулювання обвинувачення.
Відповідно до постанови судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України по справі N 5-328кс16 від 24.11.2016 року "формулювання обвинувачення" - це короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.
Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи і формулювання обвинувачення з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.
З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
Процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно з вимогами чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст. 373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 318-380 КПК України.
У обвинувальному акті прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також формулювання обвинувачення і правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст. ст. 337-339 КПК України.
Так як обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, вимоги територіальної підсудності дотримано, угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надійшло, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокурору не встановлено, тому є достатні підстави для призначення судового розгляду відповідно до ст.316 КПК України.
2.Щодо запобіжних заходів
Прокурор надав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , якого 17 серпня 2021 року затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та до якого ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 серпня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у подальшому неодноразово продовжений, останній раз до 18 січня 2022 року (включно), може переховуватися від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; законом про кримінальну відповідальність не передбачено застосування при визначенні покарання обвинуваченим у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень положень щодо звільнення від кримінальної відповідальності чи призначення більш мякого покарання, ніж передбачено законом, або звільнення від відбування покарання з випробуванням за ст.ст.45-48, 69, 75 КК України, у звязку з чим з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або за наявного паспорта громадянина Республіки Молдови та паспорта громадянина України для виїзду за кордон взагалі виїхати за межі України; може знищити або спотворити грошові кошти в сумі 1000 доларів США, одержані 27 липня 2021 року за пособництва ОСОБА_12 як першу частину неправомірної вигоди від ОСОБА_13 , місцезнаходження яких на даний час не встановлене. У випадку обрання обвинуваченому будь-якого іншого запобіжного заходу, ніж триманняпід вартою, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки,, не маючи обмежень у пересуванні, буле мати можливість особисто або через своїх колег, які є працівниками Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу, схиляти свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є працівниками цієї інспекції, та заявника ОСОБА_13 , який є комерційним директором товариства, підконтрольного державній екологічній інспекції Південно-Західного округу, до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовують обвинувачених, або до відмови до надання показань, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як кримінальне правопорушення, передбачене ст.368 КК України, було припинене співробітниками правоохоронних органів, а не з власної волі обвинуваченого.
Прокурор також зазначав, що рішення про набуття ОСОБА_4 громадянства України скасоване рішенням УДМС України у Вінницькій області від 28 грудня 2020 року згідно зі ст.8 Закону України Про громадянство України як особі, що набула громадянство України шляхом обману та внаслідок подання завідомо неправдивих відомостей, фальшивих документів; крім того, ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку, розшукується НЦБ Інтерполу Республіки Молдова за скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст.197 (умисне псування або пошкодження майна), ч.2 (в) ст.244 (Ухилення підприємств, установ та організацій від сплати податків) Кримінального кодексу Республіки Молдова, та щодо нього надійшов запит Міністерства юстиції Республіки Молдова щодо екстрадиції з України для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152 ( Умисне заподіяння тілесного ушкодження середньої тяжкості або іншої середньої тяжкості шкоди здоровю), ч.1 ст.201-1 (Насилля в сімї), ч.1 ст.287 (хуліганство), п.d ч.3 ст.352 (Самоправство) Кримінального кодексу Республіки Молдова, за вчинення яких передбачене максимальне покарання на строк до 8 років позбавлення волі; молдавські правоохоронці підтвердили арешт ОСОБА_4 та свої наміри щодо його екстрадиції, яка буде надіслана своєчасно відповідними дипломатичними каналами.
Тому прокурор вважає, що ризики, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, не відпали та фактично залишились дотепер, та обгрунтовує неможливість застосування більш мяких запобіжних заходів необхідністю запобігання зазначеним ризикам, віком та станом здоровя обвинуваченого, відсутністю сталих соціальних звязків за місцем його проживання, невідповідністю особистого зобовязання тяжкості вчинених злочинів та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину; невстановленням осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим його прав та обовязків, неможливістю застосування застави у звязку з тим, що вказаний захід не може гарантовано запобігти вказаним вище ризикам, та у звязку з перебуванням обвинуваченого у міжнародному розшуку, оголошеному компетентними органами іноземної держави за кримінальні правопорушення; домашній арешт не може бути застосований, так як ОСОБА_4 не має постійного місця проживання на території України.
Прокурор також надав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави у розмірі 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 547170 гривень, у разі внесення якої просив покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 обовязки прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , який 17 серпня 2021 року затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та до якого ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 серпня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 230 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК України обовязків, у подальшому неодноразово продовжений, останній раз до 18 січня 2022 року (включно), може переховуватися від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; законом про кримінальну відповідальність не передбачено застосування при визначенні покарання обвинуваченим у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень положень щодо звільнення від кримінальної відповідальності чи призначення більш мякого покарання, ніж передбачено законом, або звільнення від відбування покарання з випробуванням за ст.ст.45-48, 69, 75 КК України, у звязку з чим з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областій чи АР Кримі, або за наявного паспорта громадянина Республіки Молдови виїхати за межі України; може знищити або спотворити грошові кошти в сумі 1000 доларів США, одержані 27 липня 2021 року для подальшої передачі ОСОБА_4 як першу частину неправомірної вигоди від ОСОБА_13 , місцезнаходження яких на даний час не встановлене. У випадку обрання обвинуваченому будь-якого іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки,, не маючи обмежень у пересуванні, буле мати можливість особисто схиляти свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є працівниками інспекції, та заявника ОСОБА_13 , який є комерційним директором товариства, підконтрольного Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу, до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовують обвинувачених, або до відмови до надання показань, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки сприяв вчиненню ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопоуршення у сфері службової діляьності, та яке було припинене співробітниками правоохоронних органів, а не з власної волі обвинуваченого.
Тому прокурор вважає, що ризики, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, не відпали та фактично залишились дотепер, та обгрунтовує неможливість застосування більш мяких запобіжних заходів необхідністю запобігання зазначеним ризикам, віком та станом здоровя обвинуваченого, відсутністю сталих соціальних звязків за місцем його проживання, невідповідністю особистого зобовязання тяжкості вчинених злочинів та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину; невстановленням осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим його прав та обовязків, домашній арешт не може бути застосований, так як ОСОБА_5 не має постійного місця проживання на території України.
Обвинувачені та захисники заперечували проти клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 просив визначити йому мінімальний розмір застави та врахувати тяжкий фінансовий стан через припинення підприємницької діяльності у звязку із триманням під вартою, наявність сімї (дружини та дитини), бажання законними методами довести свою невинуватість.
Захисник ОСОБА_7 просив обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою, посилаючись на наявність у нього постійного місця проживання та позитивної характеристики, наданої органом поліції, поганий психологічний стан у звязку з попередньою травмою голови внаслідок ДТП, безпідставність припущень прокурора про можливість виїзду обвинуваченого до ЛДНР та знищення ним 1000 доларів США, які, за змістом обвинувального акта, передані ОСОБА_17 обвинуваченому ОСОБА_4 . Зазначав про відсутність зазначених прокурором ризиків у звязку із завершенням досудового розслідування та допитом свідків, недоведення неможливості застосування менш тяжких запобіжних заходів та тривалість строку тримання під вартою, а також що зазначений прокурором розмір застави є непосильним для обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 посилався на тяжкий стан здоровя (стрес, підвищений тиск, перенесений інсульт), наявність постійної роботи, двох малолітніх дітей, високого статусу у суспільстві як службової особи, що займає відповідальне становище, а також у звязку зі здобуттям докторського звання, наявністю двох вищих освіт, нагородженням орденом св.князя ОСОБА_18 , просив врахувати його тривале постійне проживання на території України, бажання довести свою невинуватість, оголошення його у міжнародний розшук компетентними органами Республіки Молдова за несплату податків з політичних мотивів у рамках боротьби з олігархами, необхідність економити державні кошти на утримання арештованих та здійснюваний на нього тиск у СІЗО.
Захисник ОСОБА_6 просив обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у можливому для виплати розмірі; посилався на необгрунтованість і недоведеність ризиків, репутацію свого підзахисного, відсутність відомостей про перебування його у міжнародному розшуку у реєстрах МВС чи про розгляд Українською стороною запитів про його видачу.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши надане клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з обвинувального акта, реєстру матеріалів кримінального провадження та клопотання прокурора, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, а ОСОБА_5 - у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди (ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України), тобто у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права займати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та конфіскацією майна, без можливості застосування положень кримінального закону щодо звільнення від кримінальної відповідальності, призначення більш мякого покарання, ніж передбачено законом, або звільнення від покарання з випробуванням.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Підставами для обрання запобіжного заходу обвинуваченим та продовження строку тримання під вартою під час досудового розслідування стали достатні підстави вважати, що щодо обвинуваченого ОСОБА_11 існують ризики ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення (п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України), а щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення; слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 оголошений в міжнародний розшук: розшукується НЦБ Інтерпола в Республіці Молдова (червоне оповіщення) за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 (в) ст. 244 КК Республіки Молдови і ч. 1 ст. 197 КК Республіки Молдови, обвинувачення - втеча/шахрайство проти уряду; схильний до втечі.
При обранні та продовженні запобіжних заходів слідчим суддею враховано також сімейний стан та стан здоровя обвинувачених, обставини їх проживання на території України, наявність утриманців, рівень доходів та соціальні звязки, відсутність інших судимостей на території України.
Суд вважає, що наведені прокурором доводи для обрання щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином обґрунтовані та мотивовані, а ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу слідчим суддею, на даний час не змінилися.
На думку суду, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, оскільки створюють передумови для реалізації цих ризиків, та їх застосування є неможливим з викладених прокурором підстав.
Викладені стороною захисту заперечення проти клопотання прокурора щодо фінансового стану ОСОБА_11 та стану здоровя обвинувачених, позитивних характеристик, відсутності намірів ухилятися від суду та наявності сталих соціальних звязків на даний час не спростовують необхідності застосування запобіжних заходів, раніше обраних обвинуваченим, виходячи з необхідності охорони загальносуспільних прав та інтересів, характеру кримінального правопорушення, у скоєнні якого вони обвинувачуються, та тяжкості покарання, яке загрожує у разі визнання їх винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, а тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд враховує щодо обвинуваченого ОСОБА_4 положення абзацу сьомого частини четвертої статті 183 КПК України про те, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
3.Щодо застосування заходу забезпечення у вигляді відсторонення від посади
Прокурор ОСОБА_3 надала клопотання про застосування заходу забезпечення у вигляді відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_4 , мотивоване необхідністю запобігання подальшій його протиправній поведінці, оскільки саме перебування його на посаді начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду та рослинного світу Одеської області Управління державного екологічного нагляду біоресурсів старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління державного екологічного нагляду (контролю) біоресурсів старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) сприяло вчиненню ним кримінального правопорушення, та обвинувачений, перебуваючи на цій посаді, може продовжити злочинну діяльність, а також з використанням свого службового становища та займаної посади незаконно впливати як особисто, так і через працівників установи на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження віднесене відсторонення від посади.
Статтею 154 КПК України передбачено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.
Відповідно до ст.157 КПК України, відсторонення особи від посади застосовується, якщо такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з врахуванням достатності доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, та наслідків відсторонення від посади для інших осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.
При вирішенні клопотання враховується, що посада, яку займає обвинувачений, надає можливість використання ним своїх службових повноважень всупереч інтересам судового розгляду, яке здійснюється щодо нього.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до розділу 17 Кримінального Кодексу України є злочином у сфері службової діяльності, у зв`язку з чим, законом передбачено обов`язкове відсторонення обвинуваченого від посади, а також відноситься до категорії тяжких злочинів.
Викладені у клопотанні та обвинувальному акті обставини свідчать про наявність вказаних вище правових підстав для відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від посади.
За таких обставин, обмеження конституційного права ОСОБА_4 на працю на займаній посаді є виправданим та відповідає його завданням на даній стадії кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 154, 157, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 314, 316 КПК України, суд -
постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні о 14.00 год. 27 січня 2022 року за участю прокурора, потерпілого, обвинувачених, захисників.
Справу розглядати суддею одноособово.
Клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» строком на шістдесят діб з 18 січня 2022 року по 19 березня 2022 року.

Клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» строком на шістдесят діб з 18 січня 2022 року по 19 березня 2022 року.
Клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від посади задовольнити.
Застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від посади начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду та рослинного світу Одеської області Управління державного екологічного нагляду біоресурсів старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління державного екологічного нагляду (контролю) біоресурсів старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) строком на 60 діб.
Строк дії ухвали в частині заходів забезпечення кримінального провадження по 19 березня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині застосування запобіжних заходів може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її проголошення.
У іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги за результатами розгляду кримінального провадження.

Суддя: