УХВАЛА

02 грудня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000253 від 04.08.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 30.11.2021, у квартирі АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній власності у ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншими особами, діючи з корисливих мотивів, з метою одержання незаконних прибутків на постійній основі незаконно виробляють, перевозять, зберігають підроблену тютюнову продукцію з підробленими марками акцизного податку, яку в подальшому реалізовують на території Рівненської області. Також, з метою прикриття незаконної діяльності ОСОБА_6 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з видом діяльності 47.26 роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах, однак встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 здійснюють реалізацію незаконно виготовленої продукції з «рук» в м. Рівне, по вул. Здолбунівська, 17/1 (ринок «Дикий») та м. Рівне, вул. Шевченка, 7 (ринок «Моріон»), а також оптовими партіями постачають суб`єктам господарської діяльності на території Рівненської області.

Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , вказав 18.08.2021 приблизно о 12 год. проходячи в м. Рівне по вул. Здолбунівська (ринок Дикий), помітив автомобіль марки «Opel Vivaro», білого кольору, поблизу якого знаходилося двоє осіб, до одного з яких зверталися на ім`я ОСОБА_9 , дані особи розмовляли з вираженим акцентом. Підійшовши до сигаретного кіоска, що був поряд до свідка звернувся вищевказаний чоловік на ім`я ОСОБА_9 та запропонував купити в нього цигарки, дешевше, ніж в магазині, у відповідь свідок поцікавився, щодо асортименту на що останній повідомив, що в нього є багато різних видів тютюнових виробів. Після цього, свідок купив в нього два блоки, тобто 20 пачок цигарок, а саме: 10 пачок цигарок Rothmans та 10 пачок цигарок Compliment Red ціною по 25 грн. за пачку, після вживання яких останньому стало зле, після чого порівнявши зовнішній вигляд пачки сигарет Rothmans придбаних у магазині та на ринку, останній помітив, що марки акцизного податку на пачках цигарок придбаних на ринку ззовні відрізняються, у зв`язку із чим, свідок звернувся із заявою до правоохоронних органів та добровільно видав придбані у вказаної особи цигарки, а саме: 10 (десять) пачок цигарок «Compliment Red», без марок акцизного податку та 9 (дев`ять) пачок цигарок «Rothmans», обклеєні марками акцизного податку.

В ході досудового розслідування отримано висновок експерта, за результатами проведеної судової технічної експертизи документів, відповідно до якого марки акцизного податку, якими були обклеєні пачки із цигарками добровільно виданими гр. ОСОБА_8 , не відповідають аналогічним маркам акцизного податку для тютюнових виробів вітчизняного виробництва з фільтром, що перебувають в офіційному обігу на території України по способам друку та елементах захисту.

30.11.2021 проведено санкціонований обшук у квартирі АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній власності у ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі:

- мобільний телефон марки «Iphone» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому знаходиться сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 ;

- скретч-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 .

Вказані речі та грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 30.11.2021, у квартирі АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній власності у ОСОБА_5 , вищевказане майно, з метою з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, забезпечення збереження речових доказів, в тому числі проведення експертиз.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000253 від 04.08.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.
30.11.2021 в ході проведення санкціонованого обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній власності у ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке постановою слідчого від 30.11.2021 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладені обставини те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий судя, приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, що було вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 30.11.2021, у квартирі АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній власності у ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предмету, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 30.11.2021, у квартирі АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній власності у ОСОБА_5 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Iphone» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у якому знаходиться сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 ;

- скретч-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 та позбавити можливості власника та інших осіб користуватися та розпоряджатися будь-яким чином вищевказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1