Провадження № 1-о/947/11/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2021 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшла заява захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Федулеєвої від 05.10.2021 року про відмову у задоволенні його клопотання про скасування міри запобіжного заходу стосовно померлого ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000133.
Заявник ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_5 просили розглянути заяву без їх участі, звернувшись до суду з відповідними заявами.
Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи в рамках якої була постановлена ухвала від 05.10.2021 року, про перегляд якого захисник звернувся з відповідною заявою, приходжу до наступного.
Згідно до глави 34, якою регламентується порядок здійснення провадження за ново виявленими обставинами, зокрема, ст.463, 466 і 467 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, і розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. За результатами перегляду суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.
Відповідно до ст. 359 ч.2 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Вказана в заяві ухвала слідчого судді була постановлена 05.10.2021 року, не оскаржувалась, тобто набрала чинності.
Захисник ОСОБА_3 , в якості підстави для задоволення заяви, посилається на те, що зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що захисник, як автор клопотання, не з`явився у судове засідання, та, з огляду на це, прийшов до висновку про фактичне не підтримання захисником поданого клопотання. Однак, приймаючи вказане рішення, поза увагою слідчого судді залишилося клопотання сторони захисту, надіслане на електронну адресу суду 04.10.2021 року, яким захист підтримав клопотання щодо скасування міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного та просив розглянути клопотання за відсутністю сторони захисту. Також захисник зазначає, що про назване клопотання в ухвалі не згадується, а тому у сторони захисту є ґрунтовні підстави вважати, що вказане клопотання не було відомо слідчому судді на час судового розгляду при ухваленні судового рішення.
Вказану обставину захисник вважає нововиявленою і просить скасувати ухвалу слідчого судді.
Таким чином, захисник в якості нововиявленої обставини, фактично вказує на необізнаність, на його думку, слідчого судді про наявність клопотання, яким захист підтримав клопотання щодо скасування міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного та просив розглянути клопотання за відсутністю сторони захисту.
Проте, як вбачається з матеріалів справи 947/11911/20 провадження 1-кс/947/13317/21, зазначене захисником клопотання про розгляд справи без його участі міститься в зазначених матеріалах.
Посилання захисника в якості нововиявленої обставини на необізнаність слідчого судді про наявність зазначеного клопотання, не може бути визнано такою обставиною в розумінні визначення таких обставин ч.2 ст.359 КПК України. Оскільки, за змістом вказаної норми закону, обов`язковими ознаками таких обставин є, зокрема, відкриття цих обставин тільки після набрання вироком (ухвалою) суду законної сили, а також що ці обставини повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування. Проте, як вбачається з зазначених вище матеріалів, клопотання знаходилось в матеріалах справи.
Крім того, при розгляді вказаної заяви, необхідно керуватися тим, що надзвичайно важливим є не порушення балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. У свою чергу, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду.
Цей принцип, як наголошує ЄСПЛ, означає, що: «жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру» (п. 52 рішення ЄСПЛ по справі «Рябих проти Росії» (2003).
Тобто принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне братися під сумнів. Принцип res judicata, є принципом остаточності рішень і наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.
З цього приводу ЄСПЛ підкреслив, що: «дозволивши прийняття такої вимоги в межах зазначених повноважень, було зведено нанівець увесь судовий процес, який закінчився ухваленням судового рішення, і така дія порушила право заявника на справедливий судовий розгляд згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції» (п. 62 рішення ЄСПЛ по справі «Брумареску проти Румунії» (1999).
«Надаючи дозвіл подати повторну апеляційну скаргу зі спливом значного проміжку часу та після початку виконання рішення суду на підставах, які, на думку Євросуду, мали на меті не виправлення серйозних судових помилок, а лише перегляд та нове вирішення справи, національні суди порушили принцип юридичної визначеності та «право на суд» заявника, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції» (п. 42 рішення ЄСПЛ по справі «Пономарьов проти України» (2008).
Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. ЄСПЛ допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.
З урахуванням зазначеного, вважаю, що вказана в заяві обставина, на яку посилається заявник не може бути визнана як нововиявлена обставина, яка б допускала можливість судового перегляду судового рішення в розумінні вказаної практики ЄСПЛ, та в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.
На підставі викладеного, керуючись ст.459 - 467, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Залишити заяву захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про перегляд ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 від 05.10.2021 року про відмову у задоволенні його клопотання про скасування міри запобіжного заходу стосовно померлого ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000133 за нововиявленими обставинами без задоволення.
Ухвала, згідно до вимог ст.467 КПК України, може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1