ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 1-кп/362/154/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2022 року колегія суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області:
за головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0001242 від 05.03.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хенесеній-Ноі Леонівського району, Республіки Молдова, молдованина, громадянина Республіки Молдова, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_12 в період часу із 18.12.2015 року по 23.02.2017 року проживаючи в ЖК «Петрівський Квартал» в с. Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області, діючи умисно, маючи корисливий мотив, під виглядом одержання позики без наміру її повернення, представляючись ОСОБА_13 , шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на загальну суму 1,472 000 грн., ОСОБА_16 на загальну суму 699.298,75 грн., ОСОБА_17 на суму 995.702,32 грн., ОСОБА_18 на загальну суму 159.468,54 грн., ОСОБА_19 на суму 163.391,41 грн., ОСОБА_20 на загальну суму 80.931,22 грн., а також ОСОБА_21 на суму 94.460,39 грн., ОСОБА_22 на загальну суму 135.910,13 грн., ОСОБА_23 на суму 497.088,18 грн., ОСОБА_24 на загальну суму 286.193,97 грн., ОСОБА_25 на суму 24.230,24 грн. за наступних обставин.
Так, у грудні 2015 року ОСОБА_12 , користуючись своїм знайомством із подружжям ОСОБА_14 та ОСОБА_15 переконавши їх в своїй платоспроможності та необхідності йому грошових коштів для ведення підприємницької діяльності, представившись ОСОБА_26 запропонував їм надати йому грошові кошти в розмірі 60.000 грн. без наявності реальної можливості та наміру її повернення.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу 18.12.2015 року, в обідній час, ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні магазину, розташованого у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де він неофіційно працював, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_14 , шляхом обману та зловживання довірою отримав від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 60 000 грн., надавши останньому розписку від імені ОСОБА_27 із зобов`язанням поверненням грошових коштів через три місяці.
Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_12 розпорядився ними на власний розсуд завдавши потерпілим матеріальної шкоди на 60 000 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою, повторно ОСОБА_12 , користуючись своїм знайомством із ОСОБА_28 переконавши її в своїй платоспроможності, запропонував їй надати йому грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, не маючи наміру на її повернення.
Користуючись довірою ОСОБА_28 , 13.05.2016 року, близько 17 годин ОСОБА_12 перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_28 шляхом обману та зловживання довірою отримав від останньої 3000 доларів США, що відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становило 75 938 грн. 81 коп., надавши ОСОБА_28 розписку від іменні ОСОБА_29 із зобовязанням повернення грошових коштів.
Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_28 , ОСОБА_12 розпорядився ними на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на суму 75 938 грн. 81 коп., яка відповідно до примітки 2 ст. 185 КК України є значною.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, у травні 2016 року у ОСОБА_12 виник умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами у знайомого йому подружжя ОСОБА_18 та ОСОБА_30 шляхом зловживання їх довірою. Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами подружжя ОСОБА_18 та ОСОБА_30 і зверненням їх на свою користь ОСОБА_12 , використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_30 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_31 , спонукаючи ОСОБА_32 передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладає грошові кошти на закупівлю товару для розширення власної підприємницької діяльності, яку здійснює у власних магазинах, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_30 передати йому грошові кошти в сумі 2.500 Євро, не маючи наміру та реальної можливості на подальше їх повернення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 20.05.2016 року близько о 12.00 год., ОСОБА_12 , перебуваючи біля підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , представившись ОСОБА_13 , діючи повторно, - шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_30 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) Євро, що, відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становило 70.707 грн. 86 коп. (сімдесят тисяч сімсот сім гривень 86 коп.), які зобов`язався повернути через два місяці, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами ОСОБА_30 , ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення та розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_30 матеріальну шкоду на суму 70.707 грн. 86 коп., яка, відповідно до примітки 2 до ст. 185 КК України, є значною.
Крім того, 27-28 травня 2016 року, ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами подружжя ОСОБА_18 та ОСОБА_30 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_30 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у ОСОБА_30 бажання надати йому грошову позику та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладає грошові кошти на закупівлю товару, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_30 передати йому грошові кошти в сумі 500 Євро, при цьому заздалегідь маючи намір зазначені кошти привласнити.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 27-28 травня 2016 року в денний час, ОСОБА_12 , перебуваючи в магазині, розташованому в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , представляючись прізвищем ОСОБА_31 , діючи повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_30 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) Євро, що відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становила 14.015 грн. 84 коп. (чотирнадцять тисяч п`ятнадцять гривень 84 коп.), які зобов`язався повернути через два місяці, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_30 матеріальну шкоду на суму 14.015 грн. 84 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність у червні 2016 року ОСОБА_12 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, поставив перед собою злочинну мету заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами свого знайомого ОСОБА_16 під виглядом позики, не маючи наміру для подальшого повернення грошових коштів.
Так, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_16 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_16 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , повідомив ОСОБА_16 про те, що йому для розвитку власного бізнесу необхідні грошові кошти в сумі 17.000 доларів США та 370.000 гривень.
Отримавши від ОСОБА_16 відмову у наданні зазначених грошових коштів, ОСОБА_12 , вперто не бажаючи припинити свою злочинну діяльність, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння зазначеними грошовими коштами, бажаючи викликати у потерпілого впевненість у вигідності передачі йому грошових коштів, в якості гарантії повернення зазначеної позики запропонував ОСОБА_16 стати співзасновником двох Товариств, та повідомив йому заздалегідь неправдиву інформацію про те, що зазначена сума грошових коштів піде на розвиток діяльності вказаних Товариств, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
ОСОБА_16 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_12 , сприймаючи його як чесну та порядну людину, вважаючи, що його справжнє прізвище ОСОБА_33 , погодився на вказану пропозицію та надав свою згоду на передачу ОСОБА_12 грошових коштів в сумі 17.000 доларів США та 370.000 гривень.
Ввівши таким чином в оману ОСОБА_16 , 01.06.2016 року, ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні магазину, розташованого у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 17.000 (сімнадцять тисяч) доларів США, що, відповідно курсу Національного Банку України станом на вказану дату становило 427.407 грн. 83 коп. (чотириста двадцять сім тисяч чотириста сім гривень 83 коп.), та 370.000 грн. (триста сімдесят тисяч гривень), про що того ж дня, називаючись ОСОБА_13 , для переконливості власноручно написав розписку, в якій вказав, що борг буде повернуто до грудня 2016 року, заздалегідь усвідомлюючи, що одержані грошові кошти ним буде привласнено.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 797.407 грн. 83 коп. (сімсот дев`яносто сім тисяч чотириста сім гривень 83 коп.), яка, відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України, є особливо великим розміром.
Продовжуючи свою злочинну діяльність у травні 2016 року, ОСОБА_12 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_28 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_28 , з метою введення останньої в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілої бажання передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності, вмовив ОСОБА_34 передати йому грошові кошти в сумі 2.000 доларів США та 10.000 грн., не маючи наміру на подальше їх повернення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 07.06.2016 року приблизно о 17.00 год., ОСОБА_12 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_28 грошові кошти в сумі 2.000 (дві тисячі) доларів США, відповідно курсу Національного Банку України на вказану дату становило 59.971 грн. 32 коп. (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна гривня 32 коп.) та 10.000 (десять тисяч) грн., про що того ж дня, називаючись ОСОБА_13 , для переконливості власноручно написав розписку, в якій вказав, що борг буде повернуто протягом місяця, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_28 матеріальну шкоду на загальну суму 59 971 грн. 32 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 09.06.2016 року ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_16 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_16 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання надати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладе вказані грошові кошти на розвиток діяльності двох Товариств, співзасновником яких буде ОСОБА_16 , шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_16 передати йому грошові кошти в сумі 10.900 доларів США, не маючи наміру та реальної можливості на подальше їх повернення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 09.06.2016 року, ОСОБА_12 , перебуваючи в магазині, розташованому в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_16 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 10.900 (десять тисяч дев`ятсот) доларів США, що, відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становило 271.890 грн. 92 коп. (двісті сімдесят одна тисяча вісімсот дев`яносто гривень 92 коп.), які зобов`язався повернути через місяць, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на суму 271.890 грн. 92 коп., яка, відповідно до примітки 3 до ст. 185 КК України, є великим розміром.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.06.2016 року ОСОБА_12 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, поставив перед собою злочинну мету заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_30 під виглядом позики, не маючи наміру для подальшого її повернення.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_12 , використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_30 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи ОСОБА_30 передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладає грошові кошти на закупівлю товару, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_30 передати йому грошові кошти в сумі 3.000 доларів США, не маючи наміру вказані грошові кошти повертати.
Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно 15.06.2016 року з приміщенні будинку АДРЕСА_2 , називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_30 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 3.000 (три тисячі) доларів США, що, відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становило 74.744 грн. 84 коп. (сімдесят чотири тисячі сімсот сорок чотири гривні 84 коп.), які зобов`язався повернути, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_30 матеріальну шкоду на суму 74.744 грн. 84 коп., яка, відповідно до примітки 2 до ст.185 КК України, є значною.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.06.2016 року у ОСОБА_12 виник умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_17 , шляхом зловживання його довірою ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_17 і використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_17 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання надати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладає грошові кошти на розширення власної підприємницької діяльності, яку здійснює у власних магазинах, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_17 передати йому грошові кошти в сумі 40.000 доларів США, заздалегідь не маючи наміру вказані грошові кошти повертати.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 22.06.2016 року ОСОБА_12 , перебуваючи біля магазину, розташованого в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_17 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 40.000 (сорок тисяч) доларів США, що, відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становило 995.702 грн. 32 коп. (дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч сімсот дві гривні 32 коп.), про що для переконливості власноручно написав розписку, які зобов`язався повернути, заздалегідь не маючи наміру повертати грошові кошти.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 995 702 грн. 32 коп., яка, відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України, є особливо великим розміром.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, у червні 2016 року у ОСОБА_12 виник умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_35 шляхом зловживання його довірою. ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_35 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_35 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у ОСОБА_35 бажання передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладе грошові кошти на розвиток діяльності Товариства, директором якого буде ОСОБА_35 , шляхом обману та зловживання довірою, вмовив останнього передати йому грошові кошти в сумі 20.000 доларів США, заздалегідь маючи намір на привласнення вказаних грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 30.06.2016 року, ОСОБА_12 , перебуваючи біля підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_35 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 20.000 (двадцять тисяч) доларів США, що, відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становило 497.088 грн. 18 коп. (чотириста дев`яносто сім тисяч вісімдесят вісім гривень 18 коп.), які зобов`язався повернути до кінця грудня 2016 року, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_35 матеріальну шкоду на суму 497.088 грн. 18 коп., яка, відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України, є особливо великим розміром.
Продовжуючи свою злочинну діяльність в червні 2016 року у ОСОБА_12 виник умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_20 шляхом зловживання його довірою. ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_36 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_20 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання надати йому грошову позику та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що гроші йому потрібні для придбання земельної ділянки, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_20 передати йому грошові кошти в сумі 15.000 доларів США, заздалегідь не маючи наміру вказані грошові кошти повертати.
Реалізуючи свій злочинний умисел, наприкінці червня 2016 року ОСОБА_12 , перебуваючи у магазині, розташованому в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_20 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 15.000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, що, відповідно до курсу Національного Банку України на той час становило 372.816 грн. 14 коп. (триста сімдесят дві тисячі вісімсот шістнадцять гривень 14 коп.), які зобов`язався повернути найближчим часом, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення розпорядився ними на власний розсуд, а на неодноразові прохання останнього повернути грошові кошти постійно відтерміновував строк їх повернення, не маючи при цьому наміру це робити, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 372.816 грн. 14 коп., яка, відповідно до примітки 3 до ст.185 КК України, є великим розміром.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на власне незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, приблизно 07.07.2016 року ОСОБА_12 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_20 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_20 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи, у потерпілого бажання передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що гроші йому потрібні для придбання товару для ведення власного бізнесу, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_20 передати йому грошові кошти в сумі 10.000 доларів США, заздалегідь не маючи наміру вказані грошові кошти повертати.
Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно 07.07.2016 року о 19.00 год. ОСОБА_12 прибув до торгівельного комплексу «Океан Плаза» по вул. Антоновича, 176 в м. Києві, та називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_20 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 10.000 (десять тисяч) доларів США, що, відповідно до курсу Національного Банку України на той час становило 248.419 грн. 48 коп. (двісті сорок вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять гривень 48 коп.), які зобов`язався повернути найближчим часом, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення ОСОБА_20 розпорядився ними на власний розсуд, а на неодноразові прохання останнього повернути грошові кошти постійно відтерміновував строк їх повернення, не маючи при цьому наміру це виконувати, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 248.419 грн. 48 коп., яка, відповідно до примітки 3 до ст. 185 КК України, є великим розміром.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на власне незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, на початку вересня 2016 року ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_20 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_20 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що гроші йому потрібні для придбання товару для ведення власного бізнесу, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_20 передати йому грошові кошти в сумі 6.000 доларів США, заздалегідь не маючи наміру вказані грошові кошти повертати.
Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно 03.09.2016 року, вранці ОСОБА_12 перебуваючи у магазині, розташованому в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_20 , отримав від нього грошові кошти в сумі 6.000 (шість тисяч) доларів США, що, відповідно до курсу Національного Банку України на той час становило 15695 грн. 60 коп. (сто п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 60 коп.), які зобов`язався повернути найближчим часом, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій направлених на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 15695 грн. 60 коп., яка, відповідно до примітки 2 до ст.185 КК України, є значною.
Крім того, приблизно на початку вересня 2016 року у ОСОБА_12 виник умисел, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами подружжя ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом зловживання їх довірою. ОСОБА_12 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_14 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання надати йому грошову позику та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладає одержані кошти на розвиток власної підприємницької діяльності, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_14 передати йому грошові кошти в сумі 1.000.000 грн., не маючи наміру та реальної можливості на їх повернення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 15.09.2016 року в післяобідній час, ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні магазину, розташованого у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 1.000.000 грн. (один мільйон гривень), про що того ж дня, називаючись ОСОБА_13 , власноручно написав розписку, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, отриманими від ОСОБА_14 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 1.000.000 грн., яка, відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України, є особливо великим розміром.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, приблизно на початку грудня 2016 року у ОСОБА_12 виник умисел, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами подружжя ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом зловживання їх довірою. ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_14 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання надати йому грошову позику та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладає грошові кошти на розвиток власної підприємницької діяльності, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_14 надати йому грошові кошти в сумі 300.000 грн., не маючи наміру та реальної можливості на подальше повернення цих коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 05.12.2016 року, приблизно о 9.00 год. ОСОБА_12 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 300.000 (триста тисяч) грн., про що того ж дня, називаючись ОСОБА_13 , для переконливості власноручно написав розписку, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 300.000 гривень, яка, відповідно до примітки 3 до ст. 185 КК України, є великим розміром.
Крім того, 11.12.2016 року ОСОБА_12 , перебуваючи в офісному приміщенні по АДРЕСА_2 , називаючись ОСОБА_13 , познайомився із ОСОБА_24 , та, маючи раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_24 шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_24 і зверненням їх на свою користь, спонукаючи у ОСОБА_24 бажання передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладе одержані кошти на розвиток діяльності ТОВ «Двері Є», директором якого є знайомий ОСОБА_24 . ОСОБА_35 , шляхом обману вмовив ОСОБА_24 передати йому грошові кошти в сумі 10.000 доларів США, заздалегідь маючи намір на привласнення вказаних коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.12.2016 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_12 , перебуваючи в офісному приміщенні по АДРЕСА_2 , називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно, шляхом обману ОСОБА_24 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 10.000 (десять тисяч) доларів США, що, відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становило 258.793 грн. 55 коп. (двісті п`ятдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто три гривні 55 коп.), які зобов`язався повернути до кінця січня 2017 року, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на суму 258.793 грн. 55 коп., яка, відповідно до примітки 3 до ст. 185 КК України, є великим розміром.
Крім того, 15.12.2016 року ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_24 і зверненням їх на свою користь, з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладає одержані кошти на розвиток діяльності ТОВ «Двері Є», директором якого є знайомий ОСОБА_24 . ОСОБА_35 , шляхом обману, вмовив ОСОБА_24 передати йому грошові кошти в сумі 1.000 Євро, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 16.12.2016 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_12 , перебуваючи в офісному приміщенні по АДРЕСА_2 , називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно, шляхом обману ОСОБА_24 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 1.000 (одна тисяча) Євро, що, відповідно курсу Національного Банку України на вказану дату становило 27 400 грн. 42 коп. (двадцять сім тисяч чотириста гривень 42 коп.), про що того ж дня, називаючись прізвищем ОСОБА_31 , для переконливості власноручно написав розписку, в якій зазначив всю суму отриманих від ОСОБА_24 грошових коштів та вказав, що борг буде повернуто до 30.01.2017 року, заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Отримавши вказані гроші, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на суму 27.400 грн. 42 коп.
Крім того, приблизно у середині січня 2017 року у ОСОБА_12 виник умисел, направлений на повторне заволодіння грошовими коштами подружжя ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом зловживання їх довірою. ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і зверненням їх на свою користь, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_14 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання надати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладає одержані кошти на розвиток власної підприємницької діяльності, шляхом обману та зловживання довірою, вмовив ОСОБА_14 надати йому грошові кошти в сумі 112.000 гривень, не маючи наміру та реальної можливості подальше повернення вказаних коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно 15.01.2017 року о 8.00 год. ОСОБА_12 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 112.000 (сто дванадцять тисяч) гривень, та зобов`язався повернути найближчим часом, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних направлених на повернення отриманих грошових коштів, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 112.000 гривень, яка, відповідно до примітки 2 до ст. 185 КК України, є значною.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку січня 2017 року ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, поставив перед собою злочинну мету заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_19 , не маючи наміру щодо їх подальшого повернення. ОСОБА_12 , з метою реалізації свого злочинного умислу, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_19 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладе одержані кошти на розвиток власної підприємницької діяльності та вчасно поверне їх потерпілому, шляхом обману та зловживання довірою, з початку січня 2017 року по 25.01.2017 року вмовляв ОСОБА_19 надати йому грошові кошти в сумі 6.000 доларів США, не маючи при цьому наміру на подальше їх повернення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.01.2017 року, приблизно о 8.00 год. ОСОБА_12 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , та переконавши ОСОБА_19 у вигідності передачі йому грошових коштів та своїй порядності, отримав від ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 6.000 (шість тисяч) доларів США, що, відповідно курсу Національного Банку України станом на вказану дату становило 163.391 грн. 41 коп. (сто шістдесят три тисячі триста дев`яносто одна гривня 41 коп.), про що наступного дня, називаючись ОСОБА_13 , для переконливості, власноручно написав розписку, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити, а взяті на себе зобов`язання не виконати.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на суму 163.391 грн. 41 коп., яка, відповідно до примітки 2 ст.185 КК України, є значною.
14.02.2017 року продовжуючи свої злочинну діяльність ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, поставив перед собою злочинну мету заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_21 , не маючи наміру щодо їх подальшого повернення. ОСОБА_12 , з метою реалізації свого злочинного умислу, використовуючи особливі довірливі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_37 , з метою введення останнього в оману, представляючись ОСОБА_13 , спонукаючи у потерпілого бажання передати йому грошові кошти та переконуючи в своїй платоспроможності заздалегідь неправдивими повідомленнями про те, що вкладе одержані кошти на розвиток власної підприємницької діяльності, шляхом обману та зловживання довірою, з 14.02.2017 року по 17.02.2017 року вмовляв ОСОБА_21 надати йому грошові кошти в сумі 3.500 доларів США, не маючи при цьому наміру на їх подальше повернення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 17.02.2017 року в період часу з 14.00 год. по 15.00 год. ОСОБА_12 , перебуваючи біля складських приміщень по АДРЕСА_2 , та переконавши ОСОБА_21 у вигідності передачі йому грошових коштів та своїй порядності, отримав від останнього грошові кошти в сумі 3.500 (три тисячі п`ятсот) доларів США, що, відповідно курсу Національного Банку України станом на вказану дату становило 94.460 грн. 39 коп. (дев`яносто чотири тисячі чотириста шістдесят гривень 39 коп.), про що, називаючись ОСОБА_13 , для переконливості, власноручно написав розписку, в якій зазначив, що гроші поверне через 14 днів, заздалегідь не маючи наміру на повернення цих коштів потерпілому.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , не вчиняючи жодних реальних дій, направлених на їх повернення, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_38 матеріальну шкоду на суму 94.460 грн. 39 коп., яка, відповідно до примітки 2 до ст. 185 КК України, є значною.
Продовжуючи свою злочинну діяльність у лютому 2017 року ОСОБА_12 , маючи грошову заборгованість перед іншими особами, умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном, поставив перед собою злочинну мету заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_25 під виглядом позики, не маючи наміру для подальшого їх повернення, шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_25 , вмовив останнього передати йому грошові кошти в сумі 16.000 грн., 200 доларів США та 100 Євро, при цьому заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити. Реалізуючи свій злочинний умисел, 23.02.2017 року вдень ОСОБА_12 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , називаючись ОСОБА_13 , діючи повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_25 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 16.000 (шістнадцять тисяч) грн., 200 (двісті) доларів США, що, відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становило 5.394 грн. 58 коп. (п`ять тисяч триста дев`яносто чотири гривні 58 коп.), та 100 (сто) Євро, що, відповідно до курсу Національного Банку України на вказану дату становило 2835 грн. 66 коп. (дві тисячі вісімсот тридцять п`ять гривень 66 коп.), які зобов`язався повернути через тиждень, заздалегідь маючи намір вказані кошти привласнити.
Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_12 , розпорядився ними на власний розсуд, а 02.03.2017 року, з метою уникнення кримінальної відповідальності, намагався виїхати із України до Республіки Молдова, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_25 матеріальну шкоду на загальну суму 24.230 грн. 24 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою винну у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що в 2012 році його співмешканка купила квартиру в Петрівському кварталі с. Святопетрівське Києво-Святошинського району. Вони разом із співмешканкою зробили в квартирі ремонт після чого, він став займатися реалізацією дверей. Торгівлю він здійснював в різних регіонах України, в тому числі в м. Батумі, Грузії. Всі наявні в нього кошти він інвестував в підприємницьку діяльність. Фірма на нього офіційно не була зареєстрована. Для цього він брав кошти у знайомих йому громадян, а саме: в ОСОБА_14 він взяв із відсоткам десь 1 000 000 грн.; в ОСОБА_16 взяв 31 000 доларів США; в ОСОБА_17 разом з відсотками брав 49000 доларів США; у ОСОБА_39 взяв приблизно 3200 Євро; у ОСОБА_19 взяв 6000 доларів США; в ОСОБА_40 взяв 3500 доларів США; у ОСОБА_36 - 15 000 доларів США; у ОСОБА_28 взяв десь 4000 доларів США; в ОСОБА_35 13 000 доларів США; у ОСОБА_24 взяв 10 000 доларів США; у ОСОБА_25 взяв 1 000 доларів США. Взяті кошти він не повернув, хоч розуміє що повинен був їх повернути. Про одержання коштів від громадян він писав розписки, в яких вказував прізвище ОСОБА_33 . Він погоджується із сумою присвоєних коштів, вказаного в обвинувальному акті і в майбутньому зобов`язується їх повернути потерпілим. В скоєному він щиро розкаюється.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 суду показав, що обвинуваченого по справі він знає, як ОСОБА_27 , який йому запропонував взяти участь в його бізнесі в якості співзасновника приватного підприємства. Для цього від нього вимагалося передати ОСОБА_41 грошові кошти. Він погодився та прийняв пропозицію ОСОБА_27 та передав йому перший раз 17 000 доларів США, а всього на загальну суму 35 000 доларів США. Про одержання грошових коштів ОСОБА_31 написав розписку. Проте, ОСОБА_31 взятих грошові кошти не повернув і з місця свого проживання зник.
Допитаний в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 суду показала, що вона зі своїм чоловіком ОСОБА_14 знала обвинуваченого як ОСОБА_27 . Вони вважали його порядною людиною, а тому коли той попросив надати йому в борг грошові кошти, вони погодилися. У грудні 2015 року вони із чоловіком передали обвинуваченому 60000 грн., про що той написав розписку із зобов`язанням повернути гроші через три місяці. Через деякий час її чоловік ОСОБА_14 передав обвинуваченому ще грошові кошти у розмірі 300 000 грн., які вона взяла у свого брата, потім ще 100 000 грн., які їм не було повернуто.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 суду показав, що обвинуваченого він знає, як ОСОБА_27 , з яким познайомилися випадково в магазині де вони хотіли замовити двері в будинок. Десь через пів року обвинувачений попросив у нього у борг 30 000 грн., які він йому потім повернув. У грудні 2015 року обвинувачений ще попросив у них із його дружиною ОСОБА_15 в борг грошові кошти у розмірі 60 000 грн. Вони погодилися і він передав обвинуваченому 60000 грн. про що той написав розписку із зобов`язанням повернути грошові кошти через три місяці. 15.09.2016 року обвинувачений попросив ще у борг 800 000 грн. і він ці кошти передав йому. При цьому із врахуванням відсотків за користування грошима обвинувачений написав розписку про одержання від нього 1000000 грн. Через деякий час 05.12.2016 року він передав обвинуваченому ще 300 000 грн., які його дружина взяла у борг у свого брата. Грошові кошти, які він передав обвинуваченому, а обвинувачений їх не повернув. Про те, що обвинуваченого прізвище не ОСОБА_33 , а ОСОБА_42 він дізнався коли його затримали працівники поліції.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_40 суду показав, що він познайомився із обвинуваченим як ОСОБА_13 в с. Білогородка Києво-Святошинського району в 2016 році коли у них він зняв офіс. На яке прізвище було орендовано офіс він не знає, оскільки договір укладався із директором, а він був заступником керівника Техно Лідер. Через деякий час обвинувачений звернувся до нього із проханням позичити йому в борг грошові кошти у розмірі 2500 доларів США і 17.02.2017 року він передав 2500 доларів США. При цьому із врахуванням відсотків за користування грошима обвинувачений написав розписку про одержання 3500 доларів США. Грошові кошти йому не повернуто.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_17 суду показав, що із обвинуваченням як ОСОБА_13 він познайомився в 2012 році в ЖЕКУ де обвинувачений працював. Він в Петрівському кварталі с. Святопетрівське Києво-Святошинського району придбав крім квартири ще підвал, де є приміщення, яке він дозволив орендувати обвинуваченому. В 2016 році обвинувачений йому зателефонував та запросив його в свій новий офіс в м. Боярка Києво-Святошинського району, де розповів йому про свої плани по розвитку свого бізнесу, а саме збільшення мережі підприємств, що вимагало вкладення значних грошових коштів. Тому, обвинувачений попросив у нього в борг грошові кошти на що він дав згоду, оскільки дійсно думав, що бізнес дійсно працює. 22.06.2016 року він передав обвинуваченому 40 000 доларів США, а із врахуванням відсотків за користування грошима обвинувачений написав розписку про одержання 49 000 доларів США. Потім через деякий час він почав телефонувати обвинуваченому щоб той повернув йому борг, оскільки вони домовлялися, що обвинувачений буде кожний місяць повертати відсотки, але телефон був вже вимкнутий. Потім йому зателефонувала цивільна дружина обвинуваченого та повідомила, що обвинувачений пропав. Він тоді приїхав до цивільної дружини обвинуваченого і разом з нею поїхали в поліцію де написали заяву про вчинення кримінального правопорушення. Грошові кошти йому не повернуто.
Інші потерпіли в судове засідання для допиту не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Прокурором в судовому засіданні було заявлено клопотання про відмову від допиту інших потерпілих, та свідків, які зазначені в реєстрі, обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення цього клопотання, а тому судом було ухвалено не проводити допит інших потерпілих та свідків, зазначених в реєстрі у зв`язку із відмовою прокурора.
З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення, тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.
Окрім повного визнання провини обвинуваченим ОСОБА_12 , показань допитаних потерпілих, обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
- заявою ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення від 04.03.2017 року, відповідно до якої 15.09.2016 року відомий, як ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в розмірі 1 522 000 грн. (т.2 а.с.32). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР №0001979 від 04.04.2017 року, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 20, 48, 143, 145, 148).
- заявою ОСОБА_20 про вчинення кримінального правопорушення від 22.03.2017 року, відповідно до якої протягом 2016 та 2017 роки відомий як ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в розмірі 31 000 доларів США (т.2. а.с.40). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 25, 26, 149, 154).
- заявою ОСОБА_16 про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2017 року, відповідно до якої відомий громадянин, як ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в розмірі 35 000 доларів США (т.2. а.с.68). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР №0001949 від 03.04.2017 року, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 20, 67, 69, 72).
- заявою ОСОБА_17 про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2017 року, відповідно до якої у 22.06.2016 року відомий громадянин, як ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в розмірі 49 000 доларів США (т.2. а.с.89). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР №0001950 від 03.04.2017 року, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 21, 88, 90, 93).
- заявою ОСОБА_44 про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2017р., відповідно до якої відомий громадянин, як ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в розмірі 3000 Євро та 7000 доларів США (т.2. а.с.102). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР №0001951 від 03.04.2017 року, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 21, 101, 104, 107).
- заявою ОСОБА_19 про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2017р., відповідно до якої відомий громадянин, як ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в розмірі 9 000 доларів США (т.2. а.с.116). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР №0001952 від 03.04.2017 року, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 21-22, 115, 118, 121).
- заявою ОСОБА_40 про вчинення кримінального правопорушення від 24.03.2017р., відповідно до якої 17.02.2017 року ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в розмірі 3500 доларів США (т.2. а.с.39, 130). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 22, 129 - 130).
- заявою ОСОБА_35 про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2017р., відповідно до якої в грудні 2016 року відомий йому, як ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в розмірі 10 000 доларів США та 1 000 Євро (т.2. а.с.180). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 27-28, 179).
- заявою ОСОБА_24 про вчинення кримінального правопорушення від 16.08.2017р., відповідно до якої в 2016 році ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в розмірі 20 000 доларів США (т.2. а.с.165). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 27, 164).
- заявою ОСОБА_28 про вчинення кримінального правопорушення від 17.08.2017р., відповідно до якої у травні 2016 року ОСОБА_43 шахрайським шляхом заволодів її грошовими коштами в розмірі 10 000 грн. та 5 000 доларів США (т.2. а.с.198). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 28-30, 196, 216).
- заявою ОСОБА_25 про вчинення кримінального правопорушення від 17.08.2017р., відповідно до якої у 23.02.2017 року відомий, громадянин, як ОСОБА_45 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в розмірі 16 000 грн., 200 доларів США та 100 Євро (т.2. а.с.219). Дана заява стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР №0005097 від 17.08.2017 року, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням за №0001242 від 05.03.2017 року (т. 2 а.с. 28-30, 218, 216).
Постановою Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 11.08.2017 року матеріали кримінальних проваджень об`єднано в одне провадження №0001949 від 03.04.2017 року (т. 2 а.с. 239-243).
Постановою Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 18.08.2017 року матеріали кримінального провадження №0001949 від 03.04.2017 року об`єднано в одне провадження №0001242 від 05.03.2017 року (т. 3 а.с. 1-14, 15-22).
Протоколами про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками де потерпіли ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 49 -51), ОСОБА_16 (т.2 а.с. 75-77), ОСОБА_30 (т.2 а.с. 111-113), ОСОБА_35 (т.2 а.с. 169-171), ОСОБА_24 (т.2 а.с. 183-185), ОСОБА_28 (т. 2 а.с.203-206), ОСОБА_25 (т. 2 а.с. 221-223) на фотознімках вказали на обвинуваченого ОСОБА_12 , як особу, що шахрайським способом заволоділа належними їх грошовими коштами.
Судом досліджено розписки про одержання обвинуваченим від потерпілих грошових коштів (т.2 а.с. 53-55, 60, 80-82, 99, 127, 141, 160, 177, 191, 212-213). При цьому суд звертає увагу на те, що вони написані від імені ОСОБА_43 неіснуючої людини, без зазначення паспортних даних, що свідчить про те, що ОСОБА_12 для введення в оману потерпілих надав їм розписки, що полегшувало йому заволодіти чужими грошовими коштами.
Висновком судової почеркознавчої експертизи від 25.07.2017р. №8-4/1345, згідно якого рукописний текст та підписи про отримання грошових коштів, складеної від імені ОСОБА_43 та датованій 15.12.2015 року, виконані ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; рукописний текст та підписи про отримання грошових коштів, складеної від імені ОСОБА_43 та датованій 15.09.2016, виконані ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; рукописний текст та підписи про отримання грошових коштів, складеної від імені ОСОБА_43 та датованій 05.12.2016, виконані ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3 а.с. 73-79).
Колегія суддів повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п.3 ч.3 ст.129 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України).
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.
У відповідності до ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження - змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Аналізуючи вищевказані докази в сукупності, колегія суддів вважає ці докази належними та допустимими оскільки відомостей, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною колегії суддів не надано. Суттєвих протиріч, які б давали підстави сумніватись у цих доказах колегія суддів не вбачає.
При кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 року в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши докази обвинуваченого, який вину у скоєних кримінальних правопорушень повністю визнав, покази потерпілих, колегія суддів прийшла до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_12 в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) повністю доведеною, а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 190 КК України вірною.
Доведеною є вина ОСОБА_12 в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, що завдало значної шкоди потерпілим, а кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 190 КК України вірною.
Доведеною є вина ОСОБА_12 в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, у великих розмірах що завдало значної шкоди потерпілим, а кваліфікацією його дій за ч. 3 ст. 190 КК України вірною.
Також доведеною є вина ОСОБА_12 в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно в особливо великих розмірах, а кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 190 КК України - вірною.
При призначенні покарання ОСОБА_12 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості ним вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до категорії кримінального проступку, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що становить підвищену суспільну небезпеку, відношення до скоєного, дані про особу обвинуваченого, якій раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, стан його здоров`я, у якого відсутні тяжкі захворювання, є громадянином Республіки Молдова. Колегія суддів також враховує і думку допитаних потерпілих щодо призначення суворого покарання обвинуваченому.
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 є його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_12 не встановлені.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема справа «Довженко проти України» від 12 січня 2012 року) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_12 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
При призначенні покарання колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Колегія суддів також враховуючи характер злочинних дій обвинуваченого, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а саме те, що ОСОБА_12 , грошові кошти потерпілим не повернув, був затриманий прикордонною службою у зв`язку із тим, що Республікою Молдова оголошений в розшук, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як кримінального проступку, тяжкий та особливо тяжкі, колегія суддів дійшла переконання, що ОСОБА_12 хоча і визнав свою вину у скоєному, проте становить небезпеку для суспільства, і вважає за можливим застосувати до нього позбавлення волі на певний строк, як такий що буде відповідати меті покарання, з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації всього належного йому майна, яке згідно санкції ч. 4 ст. 190 КК України є обов`язковим. Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.
Дане ж покарання на переконання колегії суддів, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту обрання йому запобіжного заходу Києво-Святошинським районним судом Київської області від 24 квітня 2017 року.
Відповідно до Правового висновку ВС викладеного у постанові від 29.08.2018 року якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
А тому відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування покарання, строк перебування під вартою з 24.04.2017 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу слід залишити попередню - у виді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Згідно п. 3 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. А тому з ОСОБА_12 підлягають стягнення витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи від 25.07.2017р. №8-4/1345 у розмірі 2082, 08 грн. (т.3 а.с.72).
Щодо Цивільних позовів в рамках кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Наявні в матеріалах справи письмові документи від імені потерпілих ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , як цивільні позови не відповідають вимогам ст.ст. 174-177 ЦПК України, в зв`язку з чим, колегія суддів залишає їх без розгляду, що не позбавляє можливостей потерпілих подати позовні заяви до суду в порядку цивільного судочинства.
Роз`яснити потерпілим їх право на звернення до суду для вирішення цивільного позову в порядку цивільного судочинства згідно ч. 7 ст. 128 КПК.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 370, 373-374, 376 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3, 4 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 3 років обмеження волі;
-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 190 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
-за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 9 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_12 у виді 9 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Початок строку покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу від 24 квітня 2017 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування покарання, строк перебування під вартою з 24 квітня 2017 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити попередню у виді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Стягнути із ОСОБА_12 на користь держави витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи від 25.07.2017р. №8-4/1345 у розмірі 2082, 08 грн.
Цивільні позови ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 - залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілим їх право на звернення до суду для вирішення цивільного позову в порядку цивільного судочинства згідно ч. 7 ст. 128 КПК.
Речові докази по справі:
- Оригінали розписок від 18.12.2015, 15.09.2016 та 05.12.2016 про отримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_43 ) грошових коштів від ОСОБА_14 наявних в матеріалах справи повернути та залишити на зберіганні ОСОБА_14 ;
- Оригінали розписок від 01.06.2016 та 09.06.2016 про отримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_43 ) грошових коштів від ОСОБА_16 копії наявних в матеріалах справи залишити на зберіганні ОСОБА_16 ;
- Оригінал розписки від 10.07.2016, про отримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_43 ) грошових коштів від ОСОБА_17 наявної в матеріалах справи повернути та залишити на зберіганні ОСОБА_17 ;
- Оригінал розписки від 26.01.2017, про отримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_43 ) грошових коштів від ОСОБА_19 наявної в матеріалах справи повернути та залишити на зберіганні ОСОБА_19 ;
- Оригінал розписки від 17.02.2017, про отримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_43 ) грошових коштів від ОСОБА_40 наявної в матеріалах справи повернути та залишити на зберіганні ОСОБА_40 ;
- Оригінал розписки від 15.12.2016, про зобов`язання повернення ОСОБА_12 ( ОСОБА_43 ) грошових коштів наданої потерпілим ОСОБА_20 наявної в матеріалах справи повернути та залишити на зберіганні ОСОБА_20 ;
- Оригінал розписки від 20.12.2016, про отримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_43 ) грошових коштів від ОСОБА_35 наявної в матеріалах справи повернути та залишити на зберіганні ОСОБА_35 ;
- Оригінал розписки від 16.12.2016, про отримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_43 ) грошових коштів від ОСОБА_24 наявної в матеріалах справи повернути та залишити на зберіганні ОСОБА_24 ;
- Оригінали двох розписок від 13.05.2016 та 07.06.2016 про отримання ОСОБА_12 ( ОСОБА_43 ) грошових коштів від ОСОБА_28 копії наявних в матеріалах справи залишити на зберіганні ОСОБА_28 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копії вироку після його проголошення негайно вручити засудженому, захиснику, потерпілим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_46

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3