ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/472/21 Справа № 711/6584/21Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 181, 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 08.12.2021 року включно, без права внесення застави відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, погодженим у встановленому законом порядку прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими СУГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000870 від 18.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.10.2021 року, близько 12 години 20 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «LAND ROVER RANGE ROVER SPORT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою "Н-16" сполученням Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань, в напрямку від м. Умань до м. Черкаси, на ділянці вказаної автодороги між с. Багачівка та с. Княжа Звенигородського району Черкаської області, в порушення вимог п.п. 10.1, 14.2.в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху для здійснення обгону автомобіля, який рухався попереду нього в попутному напрямку, де вчинив зіткнення із автомобілем "CITROEN С4", реєстраційний номер НОМЕР_2 за кермом якого перебувала ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від отриманих травм загинули на місці пригоди. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 отримали травми різної тяжкості.
10.10.2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 11.10.2021 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Підставою застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину, передбачає покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України; може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.
Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 в повній мірі знайшли своє підтвердження. Так, ОСОБА_6 нехтуючи Правилами дорожнього руху та наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки, скоїв тяжкий злочин, а саме дорожньо-транспортну пригоду, що призвела до непоправних наслідків у вигляді смерті двох осіб.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, або домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.
Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.
Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком до 3 років, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.
На підставі наведеного слідчий просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з подальшим його утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2021 року застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 08.12.2021 року включно, без права внесення застави.
Судове рішення мотивовано тим, що слідчий суддя вважав обґрунтованим прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так як зважаючи на строк покарання за злочин, передбачений ч.3 ст.286 КК України, який передбачає відповідальність до десяти років позбавлення волі даний ризик є цілком реальним. Також слідчий суддя врахував те, що підозрюваний зареєстрований та проживає в місцевості, яка знаходиться на значній відстані від місця здійснення досудового розслідування.
Також слідчий суддя вважав, що стороною обвинувачення обґрунтовано ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, зважаючи на характер дій у вчиненні яких підозрюється вищевказана особа, та те, що потерпілі не допитані в ході судового розгляду кримінального провадження, а підозрюваному відомо їх анкетні дані, а відтак зазначений ризик стає досить реальним.
Про те, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведений ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на тяжкість злочину та суспільний резонанс, наслідки у вигляді загибелі двох осіб, він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю та виконання покладених на нього у відповідності до вимог ст. 194 КПК України обов`язків.
Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, із письмовим зобов`язанням про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КК України.
Враховуючи, що вказаний злочин спричинив загибель людини, до підозрюваного не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.
Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе повністю запобігти встановленим в ході досудового розслідування ризикам, враховуючи тяжкість злочину та суспільний резонанс, наслідки у вигляді загибелі двох осіб. Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На думку слідчого судді єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вказуючи на її незаконність, необґрунтованість, винесення з грубим порушенням вимог Кримінального процесуального законодавства та без врахування всіх обставин, просив скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши йому залишати місце постійного проживання у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, та поклавши на нього будь-які (на розсуд колегії суддів) процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, щоб останній мав змогу працювати, навчатися та допомагати потерпілим у лікуванні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя безпідставно та незаконно застосував до ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо ризику, який зазначений слідчим про можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, то захисник ОСОБА_6 вказує, що з моменту виникнення ДТП (12 год. 20 хв.) до моменту фактичного затримання (17 год. 48 хв.) пройшов термін більше 5 годин, і ОСОБА_6 мав у своєму розпорядженні більш, ніж достатньо часу, щоб вчинити дії, про які слідчим зазначено у своєму клопотанні, а слідчим суддею в ухвалі, однак цього не зробив.

Окрім цього, навіть якщо теоретично припустити існування цього ризику, то, на думку сторони захисту, уникнути його існування у тому світлі, в якому його висвітлював слідчий у своєму клопотанні, слідчий суддя міг би застосувавши і менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі ОСОБА_6 , та покладенням процесуального обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, то сторона захисту вважає, що зазначений ризик є надуманим і жодним доказом не доведеним, тим більше, що підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у пред`явленій підозрі визнав повністю та щиросердно розкаявся, що унеможливлює існування зазначеного ризику, оскільки відсутня необхідність у «незаконному впливі на потерпілих та свідків».

Вказане також стосується і ризику, який полягає у перешкоджанні кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатися у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

В частині неврахування слідчим суддею обставин передбачених статтею 178 КПК України, то сторона захисту звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та судимим не був; підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке хоча і є тяжким, однак вчинене з необережності; свою вину у пред`явленій підозрі визнав повністю та щиросердно розкаявся; хоча та має змогу надати допомогу потерпілим; на момент ДТП у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння не перебував; після аварії місце ДТП не залишив та чекав приїзду працівників поліції та екстреної медичної допомоги; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; хоча і не одружений, однак проживає у цивільному шлюбі, має малолітню дитину - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце реєстрації та проживання; є фізичною особою підприємцем; має на утриманні маму ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пенсіонером та має захворювання у виді «порок серця»; має міцні соціальні зв`язки.

Крім того, на переконання сторони захисту, не дивлячись на те, що інкримінований ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України, хоча і спричинив загибель людини, однак враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які він зазначив вище, слідчий суддя зобов`язаний був визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 422 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, закон передбачає обмежені строки розгляду апеляційної скарги на ухвали слідчого судді.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2021 року, від захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшла на електронну адресу Черкаського апеляційного суду 18 жовтня 2021 року.

Розгляд клопотання призначено колегією суддів апеляційної інстанції на 22 жовтня 2021 року на 09 год. 30 хв., про що повідомлено учасників процесу шляхом направлення повідомлень про дату, час та місце розгляду справи, та крім того захиснику підозрюваного ОСОБА_6 засобами телефонного зв`язку додатково повідомлено про розгляд клопотання у визначену судом дату.

22 жовтня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду захисником ОСОБА_7 направлено заяву про неможливість прибути у судове засідання та його відкладення на іншу дату та час, у зв`язку з тим, що 22 жовтня 2021 року він прийматиме участь у проведенні невідкладних слідчих (розшукових) діях на території іншого обласного центру. Також, адвокатом зазначено, що належні докази поважності пропуску 22.10.2021 року судового засідання у справі №711/6584/21 будуть надані суду на першу ж його вимогу в наступному судовому засіданні.

Розгляд апеляційної скарги відкладено судом на 26 жовтня 2021 року на 09 год. 00 хв., про що повідомлено учасників процесу.

26 жовтня 2021 року від захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про неможливість прибути в судове засідання та його відкладення на іншу дату та час, оскільки у визначену судом дату та час він братиме участь у судових засіданнях призначених у Броварському міськрайонному суді Київської області та Київському апеляційному суді. Також у прохальній частині своєї заяви захисник підозрюваного навів перелік дат, на які він не зможе прибути при відкладенні розгляду справи.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Відповідно до ст. 138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 324 КПК України повинен з`ясувати поважність причин неявки захисника, що не можливе без надання підтвердження наявності обставин, на які він посилається. В свою чергу, захиснику, як особі юридично обізнаній, відомо про обов`язок належного підтвердження поважності причин неявки. Якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність адвоката, який не прибув, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів, розглянувши подані заяви адвоката ОСОБА_7 зауважує, що ним як учасником процесу не надано до суду підтверджень поважності неприбуття в судові засідання призначені на 22 жовтня 2021 року та 26 жовтня 2021 року.

Окремо, колегія суддів звертає увагу, що надання переваги розгляду інших кримінальних справ, не є поважною причиною неявки учасника кримінального провадження у даній справі.

Апеляційний суд визнає причини неявки захисника неповажними, що призводить до порушення зазначеного вище строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а тому вважає за доцільне проводити розгляд клопотання без участі даної особи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як видно зі змісту ухвали слідчого судді, вона відповідає приписам зазначених вище норм кримінального процесуального закону, оскільки у ній наведені підстави, які підтверджують необхідність проведення обов`язкових слідчих дій у кримінальному провадженні, встановлені слідчим суддею обставини справи і положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважав встановленим та доведеним стороною обвинувачення наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України, а також існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України. Враховуючи існування доведених слідчим ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, яке потягло загибель потерпілих, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та не врахування слідчим суддею даних щодо особи підозрюваного, в тому числі того, міцність соціальних зв`язків, наявність утриманців, наявність місця проживання та роботи, його репутацію та майновий стан, дані про відсутність судимості підзахисного, спосіб життя та інші обставини, що характеризують його особу, апеляційний суд вважає, що з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суворості покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, слідчим суддею обраний запобіжний захід, який є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи сторони захисту про те, що відсутній ризик того, що ОСОБА_6 може впливати на потерпілих та свідків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, відповідно до приписів ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може вплинути на потерпілих до допиту їх в суді.

Довід захисника про те, що слідчий суддя, порушивши вимоги діючого КПК України, не надав оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не враховує, адже, обравши такий запобіжний захід як тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, слідчий суддя навів достатні обґрунтування таких мотивів.

Керуючись частиною 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при обранні запобіжного заходу, що є правом слідчого судді, оскільки останньому повідомлено про підозру за частиною 3 статті 286 КК України, що потягло загибель кількох осіб.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 376, 405, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 26 жовтня 2021 року.

Судді: