Справа № 487/8289/21
Провадження № 1-кс/487/6475/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2021 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілого ПрАТ "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_4 від 16 листопада 2021 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000771 від 04.09.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 293 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
22.11.2021 року, представник потерпілого ПрАТ "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" адвокат ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва зі скаргою на постанову дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_4 від 16 листопада 2021 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000771 від 04.09.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 293 КК України.
В обґрунтування скарги заявник зазначив, що дізнавачами СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000771, в якому ПрАТ "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" визнано потерпілим. 15.11.2021 року він, як представник потерпілого звернувся до дізнавача з клопотанням про вчинення слідчих дій та долучення документів до матеріалів кримінального провадження.
За результатами розгляду якого, дізнавачем 16.11.2021 року винесено постанову якою відмовлекно у його задоволенні в частині допиту в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..
Вважаючи постанову дізнавача належним чином не обґрунтованою та невмотивованою, просив про її скасування та зобов`язання дізнавача провести допит, вказаних у клопотанні осіб у якості свідків.
В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, та просив про її задоволення.
Дізнавач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомив.
У порядку ч.3 ст.306 КПК України скаргу було розглянуто за відсутності дізнавача.
Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, дізнавача, яка полягає, в тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
В судовому засіданні встановлено, що дізнавачами СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 04.09.2021 року за №0000771 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 293 КК України.
Постановою від 16.09.2021 року адвоката ОСОБА_3 було залучено до кримінального провадження як представника потерпілої юридичної особи ПрАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів».
15.11.2021 року в рамках вказаного кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 , звернувся до дізнавача з клопотанням в якому просив вчинити низку слідчих дій та долучити до його матеріалів письмові докази.
Постановою дізнавача СД МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 16.11.2021 року у задоволенні клопотання в частині допиту у якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було відмовлено.
Відповідно до положень ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Положення ми ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі "Шевченко проти України" розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Таким чином, постанова слідчого про відмову у вчиненні слідчих, процесуальних дій має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, крім того постанова повинна містити відповіді на всі заявником питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Також слідчий, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Дослідивши оскаржувану Постанову слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем не було належним чином надано оцінку зазначеним у клопотанні вимогам.
Так, відмовляючи у задоволенні клопотання представника потерпілого щодо допиту в якості свідків свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дізнавач посилався на наявність у матеріалах кримінального провадження їх письмових пояснень від 21.07.2021 року.
Разом з тим, відповідно до положень ст.95 КПК України, доказом у кримінальному провадженні є показання особи, а саме відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Допит особи у кримінальному провадженні проводиться у відповідності до приписів ст. 224 КПК України.
Таким чином, посилання дізнавача на відсутність необхідності допиту зазначених у клопотанні представника потерпілого осіб у якості свідків, з урахуванням наявності в матеріалах кримінального провадження їх письмових пояснень, є не обґрунтованим, а вказані пояснення не можуть вважатися допустимим доказом у кримінальному провадженні, з урахуванням вищезазначених правових норм.

З огляду на викладене вимоги скарги представника потерпілого про скасування постанови дізнавача від 16.11.2021 року в частині відмови в задоволенні клопотання від 15.11.2021 року про допит свідків, підлягають задоволенню.
Щодо заявленої вимоги про зобов`язання дізнавача допитати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в якості свідків, слідчий суддя вважає її такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.5 ст.40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.
Таким чином дізнавач самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події правопорушення, а отже зобов`язання дізнавача вчинити конкретно визначені слідчі дії в кримінальному провадженні, є невиправданим втручанням у досудове розслідування та не входить до компетенції слідчого судді, при здійснені судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України

УХВАЛИВ:
Скаргу представника потерпілого ПрАТ "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" адвоката ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Постанову дізнавача СД Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_4 від 16 листопада 2021 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000771 від 04.09.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.293 КК України скасувати.
В частині заявлених вимог, щодо зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1