Справа №583/228/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/726/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2021 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, без місця реєстраці та місця проживання, із середньою освітою, не працюючого, з ІІ групою інвалідності з дитинства, раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в яких, не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності правопої кваліфікації дій обвинуваченого:

- прокурор просив вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2021 року, змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, та просив призначити йому за ч.1 ст. 125 КК Українипокарання у виді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 місяців арешту. В іншій частині вирок суду просив залишити без зміни;

- захисник просила вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2021 року, змінити в частині призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України та просила за цією частиною статті призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 та 75 КК України.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиенні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, та ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді 100 годин громадський робіт;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 визначено не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 490,35 грн процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України

Накладений, згідно ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.12.2020 року, арешт на майно, після вступу вироку в законну силу, визначено скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначав, що визнавши ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України, суд призначаючи ОСОБА_8 покарання за вказаними частинами статтів 100 год громадських робіт та 1 рік обмеження волі, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, так як ОСОБА_8 має ІІ групу інвалідності і покарання у виді громадських робіт та обмеження волі до нього не застосовується.

Захисник також стверджувала про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, яка полягала в призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України обмеження волі, що не може бути йому призначено з огляду на інвалідність обвинуваченого.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_8 25.11.2020 року прийшов в гості до ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 де разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпивали спиртне. Близько 09.00 год між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , на грунті раптово виниклих не приязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 , який сидів на дивані, та умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в область носу та один удар кулаком лівої руки по обличчю з правої сторони в область ока. В результаті вищевказаних неправомірних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження: в ділянці правої щоки садно, в ділянці спинки носа синець, що відповідно до висновку судово-медичного експерта № 504 від 08.12.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_8 25.11.2020 року приблизно о 19.00 год, знаходився в домоволодінні свого знайомого ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 де таємно викрав з комори вищевказаного будинку бензопилу Goodluck модель «GL4500М» вартістю 873,00 грн та зварювальний апарат «Іскра» вартістю 2368,00 грн, які в подальшому виніс з зазначеного будинку та сховав, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_14 на загальну суму 3241 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги прокурора підтримав та частково підтримав вимоги пеляційної скарги захисника, думки обвинуваченого ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційних скарг прокурора і захисника фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК України ніхто не оскаржував, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд їх не перевіряє.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Водночас, доводи прокурора та захисника про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів визнає обґрунтованими, які відповідно до п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку суду відносно ОСОБА_8 .

Положеннями ч. 3 ст. 61 КК України передбачено, що обмеження волі не застосовується, зокрема, до осіб з інвалідністю першої та другої групи, а згідно ч.3 ст. 56 КК України особам з інвалідністю другої групи не можуть бути призначені і громадські роботи, на що суд першої інстанції, в обох випадках, не звернув уваги при призначенні ОСОБА_8 покарання, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, як було встановлено судом першої інтанції та вбачається з матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_8 є інвалідом другої групи з дитинства, а тому, ні покарання у виді обмеження волі, ні покарання у виді громадських робіт до нього не може бути застосовано.

Однак суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді 100 годин громадський робіт, а за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі. Потім, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 суд призначив до відбування покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Вказане колегія суддів вважає неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та визнає підставою для зміни вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2021 року, відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного йому покарання.

При цьому змінюючи вирок суду в частині призначення покарання колегія суддів вважає за необхідне покарання обвинуваченому визначити з урахуванням вимог прокурора, вважаючи ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн, а за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 слід визначити покарання у виді 3 місяців арешту, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, оскільки остаточне покарання судом було призначено обвинуваченому в виді 1 року обмеження волі, то зміна його апеляційним судом на арешт строком 3 місяці, не погіршує становища обвинуваченого. І саме таке покарання буде відповідати засадам закону України про кримінальну відповідальність та не порушуватиме кримінального процесуального закону України.

Оскільки в апеляційній скарзі захисником йшлося про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність лише в частині призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, то з цих підства колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника, на відміну від апеляційної скарги прокурора, має бути задоволена частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовільнити повністю, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2021 року, відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, змінити у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн;

- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 місяців арешту.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4