У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

кримінальне провадження 1-кп/308/4952/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001547 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.11.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, с. Тур`ї Ремети, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 Кримінального кодексу України, -
встановив:

11 листопада 2021 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001547 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.11.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194 КК України, в межах строку досудового розслідування, на 60 (шістдесят) діб.

Клопотання обґрунтовано тим, що слічими СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001547 від 10.11.2021.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у неприязних відносинах із своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10.11.2021 року близько 01 години 30 хвилин, знаходячись біля автомобіля марки Skoda Rapid, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований навпроти будинку №21, по вул.8-го Березня, в м. Ужгород, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, з мотивів ревнощів, з метою умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу, маючи при собі каністру 4 л., із легкозаймистою речовиною, облив вищевказаний автомобіль, після чого за допомогою невстановленого слідством джерела запалювання, підпалив вищезазначений автомобіль та після чого був затриманий працівниками поліції на місці події, тим самим створив реальну загрозу для життя та здоров`я жителів будинку та завдав потерпілій матеріальну шкоду розмір якої встановлюється.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинено шляхом підпалу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_4 , злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 10.11.2021 року за адресою: м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 21;

-протоколом огляду місця події від 10.11.2021 року за адресою: м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 21;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 10.11.2021 року;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_8 , від 10.11.2021 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 10.11.2021 року;

-протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_9 , від 10.11.2021 року;

-протоколом затримання особи ОСОБА_9 , від 10.11.2021 року;

-довідкою про судимість та іншими характеризуючими документами підозрюваного ОСОБА_4 ;

-повідомленнями про підозру ОСОБА_4 , від 10.11.2021 року.

10 листопада 2021 року о 03 год.10 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст.208 КПК України, та в подальшому 10.11.2021 року о 13 годині 17 хвилині останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що у зв`язку з вищевикладеним, є необхідність в обранні ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , бачив їх та чув їхні прізвища та імена, а також адреси проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на потерпілу та свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Це підтверджується тим, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, зокрема ОСОБА_4 , є раніше судимим за вироком суду від 16 липня 2021 року по кримінальному провадженні №0000262 за ст.289 ч.2, за яким отримав покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, однак на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність в обранні такої міри запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

З огляду на викладене, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без права застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав, що жодного злочину не вчиняв, на місці події знаходився, але був лише свідком гасіння пожежі.
Захинсик обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні відносно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 заперечив, вважає підозру необґрунтованою, та такою, що не підтверджується жодними доказами. Крім того зазначив, що вважає, безпідставним посилання прокурора на не можливість застосування відносно його підзахисного застави, у зв`язку з тим, що такий вид запобіжного заходу вже застосовувався до ОСОБА_4 в іншому провадженні. Зазначив, що нормами КПК України чітко визначено перелік підстав, які виключають визначення застави, та жодна з вказаних підстав не має відношення до вказаного кримінального провадження та до його підзахисного.
Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника з приводу заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 , інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого.
Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_4 .

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості обвинуваченого. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
-Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом огляду місця події від 10.11.2021 року за адресою: м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 21, протоколом огляду місця події від 10.11.2021 року за адресою: м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 21, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 10.11.2021 року, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_8 , від 10.11.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 10.11.2021 року, протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_9 , від 10.11.2021 року, протоколом затримання особи ОСОБА_9 , від 10.11.2021 року, довідкою про судимість та іншими характеризуючими документами підозрюваного ОСОБА_4 , повідомленнями про підозру ОСОБА_4 , від 10.11.2021 року.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосуєтьсяпитання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У РішенніНечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термінобґрунтована підозраозначає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, вчинення ще одного кримінального правопорушення, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого (ч. 2 ст. 194 КК України) злочину, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (від 3 до 10 років позбавлення волі), останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Суд, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.
Щодо ризику передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК Українислід взяти до уваги те, що ОСОБА_4 , вказаний ризик слідчий суддя відхиляє, оскільки на його думку, він не конкретизований та не аргументований стороною обвинувачення.

Щодо ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вчинити ще одне кримінальне правопорушення, такий ризик слідчий суддя вважає доведеним, зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, не працює, а не має іншого джерела доходів, раніше неодноразово судимий, на розгляді в суді знаходиться декілька обвинувальних актів відносно нього.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, відповідно до характеристики ОСОБА_4 , останній, офіційно не працює, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні соціально-стримуючі фактори, раніше неодноразово судимий, та, як вже було зазначено вище, має реальну можливість впливу на потерпілого та свідка, та існує ризик подальшої протиправної діяльності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості обвинуваченого переховуватися від суду та органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
Таким чином, за наведених вище обставин, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя враховує при цьому обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя відхиляє доводи прокурора, щодо неможливості застосування застави, щодо ОСОБА_4 з тих підстав, що такий запобіжний захід до нього вже застосовувався іншому кримінальному провадженні, у якому відносно нього було ухвалено вирок, оскільки у слідчого судді відсутні докази, що такий запобіжний захід ОСОБА_4 порушувався та належним чином не забезпечував його процесуальну поведінку.
Крім того у вказаному кримінальному провадженні відсутні обставини передбачені ч.4 ст. 183 КПК України, які унеможливлюють визначення застави.
З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги вимоги п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом становить - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 158 900 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок, і такий буде належним чином гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 затримано 10 листопада 2021 року з 03 год. 10 хв., а тому строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту його затримання.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 187, 193, 196, 197, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001547 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.11.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 10 листопада 2021 року до 08 січня 2022 року включно.
Встановити строк дії ухвали до 08 січня 2022 року включно.
На підставі ч. 3 ст.183, ч. 5 ст.182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, заставу у розмірі 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 158 900 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок (70х2270).
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
- утриматись від спілкування з потерпілою та свідками у вказаному кримінальному провдженні.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 08 січня 2021 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 16.11.2021 року о 17 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1