Житомирський апеляційний суд
Справа №287/264/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія п.4 ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7
прокурора: ОСОБА_8

потерпілого: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000130 за апеляційною скаргою прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , несудимого,

визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 296, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з не доведенням, що вказані кримінальні правопорушення вчинені ним.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України в сумі 500 000 гривень до ОСОБА_6 залишено без розгляду.

Судові витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 5542,68 грн. віднесено на рахунок держави.

Речові докази:

- 7 дактилоплівок зі слідами взуття, 3 дактилоплівки зі слідами рук, змиви та вирізи речовини бурого кольору, кришку до мобільного телефону, дві частини резинки, ніж ОСОБА_10 , чохол до ножа, вилучені в ході ОМП від 08.08.2011 року з поверхні автомобіля «Шкода», з вул. Площа Перемоги та з кв. АДРЕСА_2 , револьвер, вилучений під час виїмки у ОСОБА_11 , одяг та взуття, вилучене під час виїмки у ОСОБА_12 , взуття, вилучене під час виїмки ОСОБА_13 , шорти та футболка, вилучені під час виїмки у ОСОБА_14 , ліхтар та ліхтар на голову, вилучені під час виїмки у ОСОБА_15 , одяг та взуття ОСОБА_10 , вилучені в ході відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_10 , шорти та майка ОСОБА_16 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ УМВС - ухвалено знищити;

- автомобіль «Skoda Octavia Tour 1.6», номер двигуна № НОМЕР_1 , вилучений в ході ОМП від 08.08.2011 року та переданий на зберігання власнику ОСОБА_17 (т. 5, а.с. 9-10) - ухвалено залишити ОСОБА_17 за належністю;

- два номерні державні реєстраційні знаки НОМЕР_2 , вилучені в ході ОМП від 08.08.2011 року та передані на зберігання власнику ОСОБА_17 - ухвалено залишити ОСОБА_17 за належністю після набранням вироком законної сили.

в с т а н о в и л а:

Як зазначено у вироку, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 07 серпня 2011 року о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 , керуючи автомобілем марки «Фіат Дуккато» д.н.з. НОМЕР_3 , в якому також знаходились ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , рухались по вул. Заводській смт. Діброва Олевського району Житомирської області, де неподалік зруйнованої будівлі пожежного депо побачили групу невідомих осіб - ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , які приїхали на належному ОСОБА_17 автомобілі марки «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_2 у вказаний населений пункт відпочивати на водоймі.

Зупинивши автомобіль поряд із вказаними особами, ОСОБА_12 через відчинене вікно запитав у них про мету їх перебування в даному місці. В цей же час у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства відносно ОСОБА_20 та ОСОБА_17 з особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , вийшовши з автомобіля на проїжджу частину дороги, підійшов впритул до ОСОБА_20 та ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, використовуючи малозначний привід, безпричинно, в присутності інших осіб, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилося у відкрито вираженому нехтуванні загальнолюдськими правилами поведінки і нормами моралі, умисно наніс один удар кулаком в обличчя останньому, завдавши потерпілому ОСОБА_20 фізичний біль.

Після цього, потерпілий ОСОБА_20 разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 втекли з місця події.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 , діючи групою осіб з ОСОБА_13 , який приєднався до його злочинних хуліганських дій, наблизився до автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_17 та діючи з особливою зухвалістю, спочатку умисно наніс декілька сильних ударів ногами по кузову даного автомобіля, після чого дерев`яною палицею, знайденою ним, наніс декілька ударів по задньому склу вказаного автомобіля, таким чином пошкодивши його.

ОСОБА_13 в цей час діючи безпричинно, з хуліганських спонукань, групою осіб з ОСОБА_12 , умисно наніс декілька сильних ударів ногами по кузову даного автомобіля.

Не припиняючи своїх хуліганських дій, ОСОБА_12 зателефонував по мобільному телефону ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які в цей час знаходилися в приміщенні квартири АДРЕСА_3 та запропонував їм приєднатися до нього і ОСОБА_13 щоб вчинити хуліганські дії відносно ОСОБА_17 групою осіб, на що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 погодилися.

При цьому, ОСОБА_10 в приміщенні вказаної квартири взяв належний йому дев`ятизарядний револьвер марки «SAFARI РФ420» №Х6176 калібру 4 мм., який згідно з висновком балістичної експертизи №1/994 від 20.09.2011 року не відноситься до категорії вогнепальної зброї та який був споряджений 5-ма набоями «Флобера», а ОСОБА_6 взяв належний йому ніж моделі «Таран», місцезнаходження якого досудовим розслідуванням не встановлено, прибігли на ділянку місцевості, що по вул. Заводській смт. Діброва Олевського району, поряд з будівлею зруйнованого пожежного депо, де знаходився автомобіль «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_4 належний ОСОБА_17 , та де вже знаходилися ОСОБА_12 і ОСОБА_13

ОСОБА_6 , підійшовши до вказаного автомобіля, де діючи з особливою зухвалістю у групі осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, за допомогою ножа «Таран», який мав при собі, умисно порізав чотири шини автомобільних коліс вищевказаного транспортного засобу.

Після чого, до вказаного автомобіля наблизився ОСОБА_10 , який діючи з особливою зухвалістю у групі осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, умисно наніс удар ліктем правої руки по лобовому склу автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_4 , таким чином пошкодивши його.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_10 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, дістав наявний при ньому дев`ятизарядний револьвер «SAFARI РФ420» № X 6176 калібру 4 мм. і у присутності інших осіб, здійснив п`ять пострілів у повітря.

В результаті злочинних дій вчинених з хуліганських спонукань, ОСОБА_6 у групі осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 умисно пошкодили автомобіль «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_4 , а саме пошкодили передні праві двері, лобове скло, заднє скло, скло передніх лівих дверей, задній бампер, капот, крило переднє праве, крило переднє ліве, крило заднє праве, крило заднє ліве, двері задні праві, гуму всіх чотирьох шин та лакофарбове покриття, чим спричинили потерпілому ОСОБА_23 матеріальної шкоди на загальну суму 17602,90 грн., в чому і проявилась особлива зухвалість.

Не припиняючи своїх злочинних дій, 08 серпня 2011 року, близько 01 години, ОСОБА_6 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_4 , на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, під час сварки з ОСОБА_24 , умисно, бажаючи спричинити смерть останньому, за допомогою ножа «Таран», якого мав при собі, умисно зі значною силою прикладання наніс лезом та клинком ножа 12 ударів у місце розташування життєво-важливих органів - в передню поверхню грудної клітки зліва, по голові та по нижніх кінцівках ОСОБА_24 , і таким чином умисно його вбив з особливою жорстокістю.

Під час вчинення умисного вбивства ОСОБА_24 з особливою жорстокістю ОСОБА_6 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючих колото-різаних ран: передньої стінки грудної клітки з ушкодженням верхівки серця, нижньої долі лівої легені; гемопневмотораксу (наявність рідкої крові до 1000 мл в лівій плевральній порожнині); черевної порожнини (наявність в черевній порожнині 1, 5 літрів рідкої крові з домішками калових мас) з ушкодженням ободової і здухвинної кишок; лоба з ушкодженням лобної кістки; лівого стегна з ушкодженням глибокої артерії стегна, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

- колото-різаних ран: по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в нижній треті, на межі з ліктьовим суглобом; на нижній повіці правого ока до ззовні від зовнішнього кута ока, які в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться та відносяться до середнього ступеню тяжкості;

- різаних ран по задній і задньо-боковій поверхні шиї справа, лінійних саден в області волосистої частини голови, в області лоба, по внутрішній поверхні правого стегна, синців і чисельних саден по внутрішній поверхні нижньої треті правого плеча і нижньої треті правого передпліччя, нижньої треті і верхньої треті лівого плеча і передпліччя відповідно; по передній поверхні нижньої треті правого і лівого стегон; по передній поверхні верхньої і нижньої третей правої гомілки, верхньої і середньої третей лівої гомілки; в проекції лівого плечового суглобу, які в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться та відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_24 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №21 від 29.09.2011року, настала від комбінованого (травматично-геморагічного) шоку, який розвинувся внаслідок проникаючих колото різаних ран передньої стінки грудної клітки з ушкодженням верхівки серця, нижньої долі лівої легені; черевної порожнини з ушкодженням ободової і здухвинної кишок; лоба з ушкодженням лобної кістки; лівого стегна з ушкодженням глибокої артерії стегна.

Дії ОСОБА_6 , які виразились у хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України.

Дії ОСОБА_6 , які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_24 , вчинені з особливою жорстокістю, органом досудового розслідування кваліфіковані за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Суд, вважав, що усі представлені стороною обвинувачення та дослідженні в судовому засіданні докази не доводять, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 296, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, а тому його виправдав.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 296 КК України - 4 (чотири) позбавлення волі,

- за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання - довічне позбавлення волі.

Вважає, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що згідно показань свідка ОСОБА_12 наданих в судовому засіданні та при проведенні відтворення обстановки та обставин події за його участю, він зазначав, що у нього склалось враження, що колеса у автомобілі пробив ОСОБА_6 , оскільки він знаходився поряд з машиною, а тому він для себе він зрозумів, що у ОСОБА_25 при собі має бути ніж чи інший колючий предмет.

Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 показали, що налобний ліхтар типу шахтарського був саме у обвинуваченого .

Свідок ОСОБА_10 вказував, що він дарував ОСОБА_6 ножа типу «Таран», а при огляді місця події 08.08.2011 р. під матрацом ліжка ОСОБА_6 було виявлено чохол від ножа аналогічної марки.

Свідок ОСОБА_29 , в судовому засіданні зазначив, що перед початком бійки йшов разом з ОСОБА_30 . Потім побачив штовханину пішов туди, однак ОСОБА_31 трохи відстав. Після чого, почув стогін ОСОБА_32 та повернувшись, побачив невідомого чоловіка біля ОСОБА_32 . Вказані особи були однакового зросту, близько 175 см. У невідомого на голові був ліхтарик. В результаті дій невідомої особи, ОСОБА_31 упав на землю.

За висновком СМЕ №234-МК утворення пошкоджень на одягу та тілі потерпілого ОСОБА_31 не виключається від дії ножа типу «Таран».

Судом ці докази, які в своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 , в повній мірі не було враховані, а також залишено поза оцінкою і те, що у ОСОБА_6 малися численні тілесні ушкодження, які свідчать, що у нього був фізичний контакт з потерпілим, він перебував поблизу місця виявлення тіла потерпілого, висловлювався після бійки: «там здається жмур».

Однак, зазначеним обставинам та показанням свідків події судом першої інстанції оцінки не надано, будь-яких мотивів такого ігнорування обставин не наведено, хоча вказані обставини мають суттєве значення.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, потерпілого які підтримали апеляційну скаргу прокурора, заперечення обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд проведено з дотриманням норм КПК України. Суд дав оцінку як окремо кожному доказу, так і усім зібраним у кримінальному провадженні доказам у їх сукупності та взаємозв`язку щодо їх допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Аналогічний принцип сформульовано у ст. 62 Конституції України, яка встановлює, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 2 ст. 327 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена. За змістом закону, за відсутності достатніх і допустимих доказів, а також наявності сумнівів у доведеності вини, постановляється виправдувальний вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції здійснюючи судовий розгляд з дотримання загальних засад кримінального провадження, в межах висунутого обвинувачення, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази, надані стороною обвинувачення, та дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 не знайшло свого підтвердження в суді, з такими висновками суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Суд у вироку проаналізував показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який не визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих дій. Підтвердив, що в смт. Діброва, Олевського району приїхав в кінці липня 2011 року, де підробляв на території колишнього щебеневого заводу разом з ОСОБА_33 , Паніним, Сидорчуком, братами ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , демонтуючи залишки металу.

07 серпня 2011 року відпочивав в кімнаті за місцем свого тимчасового проживання в закинутому будинку, алкогольні напої при цьому не вживав. У вечірній час його розбудив ОСОБА_37 та повідомив, що телефонував ОСОБА_38 про те, що на заводі ОСОБА_39 місцеві розбили ніс.

Разом з ОСОБА_40 , ОСОБА_35 , ОСОБА_41 та ще двома хлопцями побіг на прохідну, де на відстані 30 метрів стояв автомобіль «Шкода», однак до даного автомобіля він не наближався, ніяких пошкоджень вказаному транспортному засобу не завдавав, коліс не різав.

Панін повідомив, що йому палицею зламали ніс незнайомі чоловіки. 15 20 хвилин вони простояли біля прохідної, а потім ОСОБА_34 з хлопцями поїхали додому, ОСОБА_39 та ОСОБА_18 залишилися на прохідній, а він разом з ОСОБА_40 пішли пішки додому. В нього в руках був лише ліхтар. Наближаючись до будинку, бачив як до будинку під`їхав чужий автомобіль, що зупинився в метрах 30 від будинку, з якого вийшло 5-6 чоловіків з палицями, які направились до будинку, де вони проживали. Розпочалася бійка, оскільки він чув рухи, звуки нанесення ударів, рухались силуети людей, однак із-за темряви нічого не можна було розгледіти. Вони побігли на допомогу своїм хлопцям. В руках він тримав довгий ліхтар, яким відмахувався та можливо вдарив когось. В цей час хтось наніс йому удар по голові, від чого він втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, побачив, що у нього розбита (розсічена) голова, на нозі глибока рана, яка завдана гострим предметом, переламаний палець правої руки та численні забої по всьому тілі. Хто та чим наніс йому такі тілесні ушкодження йому не відомо. Інші хлопці також були побиті, тому всі разом поїхали до травмпункту у м. Житомир, оскільки потребували медичної допомоги. В жовтні 2011 року виїхав за межі України до ОСОБА_42 на підробітки, звідки його етапували в 2015 році. Про вбивство ОСОБА_31 він дізнався від сестри у вересні 2011 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надані стороною обвинувачення докази, які були безпосередньо досліджені судом на підтвердження вини ОСОБА_6 у хуліганстві та в умисному вбивстві ОСОБА_24 , вчиненого з особливою жорстокістю цих обставин не доводять.

Відповідно до фактичних обставин справи, які прокурор вважає доведеними, об`єктивна сторона складу інкримінованого ОСОБА_6 злочину полягає у тому, що він, діючи з особливою зухвалістю у групі осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, за допомогою ножа «Таран», який мав при собі, умисно порізав чотири шини автомобільних коліс вищевказаного транспортного засобу.

На переконання колегії суддів, стороною обвинувачення не надано жодного прямого доказу, на підтвердження того, що ОСОБА_6 вчиняв дії, які становлять об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Обвинувачення ОСОБА_6 в цій частині побудоване фактично на показаннях свідка ОСОБА_12 . Однак, всі досліджені судом показання свідка ОСОБА_12 ґрунтуються на припущеннях, а не на фактичних даних, оскільки вони зводяться до того, що свідок, почувши шипіння шин автомобіля, коли біля транспортного засобу заходився ОСОБА_6 , припустив, що ОСОБА_6 проколов шини і у нього є ніж чи інший колючий предмет, яким можна пробити гуму коліс.

При цьому, суд оцінюючи покази ОСОБА_12 поставився до даних критично, виходячи з того, що він був засуджений за хуліганство, яке проявилось у пошкодженні автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 і особисто у ОСОБА_6 ножа чи іншого предмету, яким можна порізати шини не бачив.

Свідок ОСОБА_18 24 жовтня 2011 року відтворюючи обстановку та обставини події пояснив, що коли 07 серпня 2011 року близько 23 години біля прохідної заводу після того як хтось з невідомих осіб наніс палицею Паніну удар по носу, то ці хлопці розбіглись по лісу, а вони виявивши автомобіль «Шкоду Октавія» Панін, Сичов, а згодом ОСОБА_40 били по даному автомобілі. Щоб ще хтось пошкоджував даний автомобіль він не бачив. (т.2 а.с. 36-42)

Відповідно до обвинуваченням, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_6 злочину проявилась в умисному спричиненні смерті потерпілому за допомогою ножа «Таран» шляхом нанесення зі значною силою прикладання лезом та клинком ножа 12 ударів у місце розташування життєво-важливих органів - в передню поверхню грудної клітки зліва, по голові та по нижніх кінцівках ОСОБА_24 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджували причетність ОСОБА_6 до вбивства ОСОБА_24 .

Так, сторона обвинувачення в обґрунтування вини та обставин інкримінованого обвинуваченому злочину, посилається, як на доведений факт:

- наявність мисливського ножа «Таран» у ОСОБА_6 ;

- наявність «шахтарського» ліхтарика у ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції були проаналізовані показання свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_28 , ОСОБА_18 , ОСОБА_29 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , а також оголошені в судовому засіданні покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , (які на час розгляду справи померли), з яких вбачається, що бійка відбулася у суцільній темряві та вони не бачили хто саме наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_24 .

Участь в ній приймали з однієї сторони: ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_48 , ОСОБА_29 , ОСОБА_43 , ОСОБА_46 , ОСОБА_44 , а з іншої ОСОБА_12 , ОСОБА_49 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_45 , ОСОБА_26 .

Жодний із свідків не вказав на те, що бачив ОСОБА_6 під час бійки з ножем в руках, а також те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_24 відбулась бійка.

Свідок ОСОБА_29 єдиний з усіх допитаних очевидців конфлікту на пл. Перемоги в смт. Діброва бачив бійку невідомого з ОСОБА_31 , однак, в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_50 вперше побачив в суді.

Разом з тим, свідки ОСОБА_43 , ОСОБА_44 вказували, про те, що бачили ножа у іншого учасника бійки, а саме у ОСОБА_51 , яким він розмахував навідмаш. Свідок ОСОБА_40 не заперечував, що під час бійки мав ніж «крокодильчик».

Відповідно до висновку судово медико-криміналістичної експертизи №234-МК від 05.12.2011 року утворення пошкоджень на одязі та ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_24 не виключається від дії ножа типу «Таран», що свідчить про те, що експертом однозначно не визначено тип ножа, яким завдано тілесних ушкоджень потерпілому.

Також, не проводилось експертне дослідження шкіряного чохла, який був вилучений з ліжка Трасуна з квартири АДРЕСА_2 , а тому твердження про його належність ОСОБА_6 є припущенням як і те, що цей чохол було виявлено на його ліжку під матрацом. Слідів крові та відбитків пальців рук на вказаному чохлі не виявлено за результатами проведення відповідних експертиз.

З матеріалів кримінально провадження, вбачається, що єдиним доказом наявності у ОСОБА_6 ножа саме типу «Таран» є показання свідка ОСОБА_10 про те, що такий ніж він подарував ОСОБА_50 приблизно за рік до цих подій, однак жодного доказу про те, що цей ніж був у Трасуна в смт. Діброва суду не надано. Колегія суддів зважає і на те, що ОСОБА_10 , був засуджений за хуліганство і на нього як на особу у якої був ніж, якого він використовував під час бійки вказують свідки, що не може не викликати сумніви у його неупередженості та незацікавленості.

За висновком судово-імунологічної експертизи №7/173-11 від 23.08.2011 року: встановлено групи крові ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_44 , ОСОБА_24 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_43 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_46 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 . Походження крові на футболці із бавовняної тканини темно сірого кольору та шортах із тканини типу «джинс» вилучених 08.08.2011 року ОСОБА_57 не виключаються домішки крові від ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Походження крові від решти зазначених осіб виключається. Визначення походження крові від ОСОБА_6 не представилось можливим у зв`язку з відсутністю порівняльного зразка. (т. 3 а.с. 85-94)

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №461 від 31.08.2011 року при дослідженні речових доказів об`єктів 3-6 (марлевих тампонів, тканини, шматка паперу вилучених під час огляду місця події в с. Діброва 08 серпня 2011 року) було виявлено антиген А, походження якого можливе за рахунок будь-якої особи з групою крові А. Такими можуть бути ОСОБА_24 , ОСОБА_58 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_43 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_46 , ОСОБА_28 . Зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_29 у відділення не були доставлені. (т.3 а.с. 96-100)

Згідно з висновком імунологічної експертизи №473 від 09.09.2011 року на змивах з двох чохлів з-під ножів слідів крові не виявлено. (т.3 а.с. 102-103)

З висновку судово-імунологічної експертизи №7/172-11 від 06.09.2011 року слідує, що на двох частинах резинки (кріпленні) та наголовному ліхтарику вилучених у ОСОБА_59 08.08.2011 року не виключаються сліди крові від ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_43 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_46 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_24 , при умові, що в останніх мали місце ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею. (т.3 а.с. 105-114)

Походження крові від ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_44 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 в даному випадку виключається.

У випадку, якщо кров виникла в результаті змішування від двох і більше осіб, ними повинні бути люди, в крові яких містяться антигени А та Н, відповідно. В даному випадку не виключаються домішки крові від ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_43 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_46 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_24 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_44 . Походження крові від ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 в даному випадку виключається.

Щодо походження крові від ОСОБА_6 відповісти на питання не представилось можливим у зв`язку з відсутністю порівняльного зразка крові.

З висновку судово-цитологічної експертизи №262 від 22 серпня 2011 року слідує, що при дослідженні ножа вилученого 08.08.2011 року під час ОМП в будинку АДРЕСА_4 знайдена кров людини.

Враховуючи групи крові осіб, які проходять по справі та отримані результати можна зробити висновок, що сліди крові на ножі утворились за рахунок особи, в крові якої міститься антиген Н, тому як від носіїв даного антигена не виключається походження крові як від ОСОБА_52 так і від ОСОБА_53 та ОСОБА_44 . Походження крові від ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 ОСОБА_43 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_46 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 виключається.

Зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_60 в лабораторію не представлені, тому висловитись про походження крові від зазначених осіб не представилось можливим. (т.3 а.с. 135-138)

Висновки вказаних експертиз не містять жодних даних, які б доводили винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень у яких він обвинувачується.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції всебічно дослідив усі докази надані стороною обвинувачення та захисту та надав їм ґрунтовну оцінку у вироку в їх сукупності.

Судом були допитані свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_43 , ОСОБА_46 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , дослідженні письмові показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_63 , ОСОБА_12 , які померли, ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , які перебувають за межами України, дослідженні протоколи відтворення обстановки та обставин події проведені з вказаними свідками та протоколи очних ставок і інші письмові докази, що надало обвинувачення.

Кожному доказу суд першої інстанції дав ретельну оцінку, як окремо так і в сукупності з іншими доказами та обґрунтовано визнав, що ці докази не доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

Свідок ОСОБА_45 вказував на те, що ліхтар типу «шахтарський» був у Телічка, який потім його передав або ОСОБА_40 або Трасуну. Разом з тим, свідки ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 вказували, що ліхтар на рівні голови був у ОСОБА_69 . Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи прокурора, в цій частині ґрунтується на припущеннях.

Наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 (згідно відповіді ЦМЛ №1) забійна рана н/3 лівої гомілки, закритий перелом основи основної фаланги V пальця правої кисті може свідчити лише про спричинення йому тілесних ушкоджень чи отримання ним цих ушкоджень під бійки 08.08.2011 року, що ним не заперечується. Разом з тим, наявність у нього цих тілесних ушкоджень не дає підстав для висновку, що вони отримані ним в результаті пошкодження транспортного засобу чи бійки з ОСОБА_31 .

Крім того, колегія суддів зважає на те, що дослідження речовини бурого кольору на ліхтарику в металевому корпусі чорного кольору, загальною довжиною 32 см, вилученому при огляді місця події не проводилося, групова приналежність крові не перевірялася. Після затримання ОСОБА_6 в 2015 році з ним не проводились слідчі експерименти, не відбирались біологічні зразки, не призначались судово-медичні (цитологічні, імунологічні), дактилоскопічні експертизи, в тому числі і щодо наголовного ліхтарика.

Суд першої інстанції приймаючи рішення врахував вказівки апеляційного суд викладені в ухвалах від 16.11.2016 р., 14.12.2020 р., якими скасовувалися виправдувальні вироки та призначався новий розгляд, усунув вказану неповноту, дослідив та надав оцінку усім доказам, в тому числі показанням свідків на досудовому розслідуванні та судових засіданнях Олевського районного суду та Новоград Волинського міськрайонного суду (т.8 а.с. 181-186; т. 11 а.с. 27-29).

Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Прокурор обґрунтовує свої доводи про причетність ОСОБА_6 не на фактах встановлених на підставі беззаперечних доказів, а на припущеннях:

ОСОБА_6 , міг мати ножа, яким пробив шини та вбив потерпілого, хоча ніхто з учасників бійки у нього ножа не бачив, знаряддя вчинення злочину, яким заподіяні тілесні ушкодження Мамедову не встановлений;

Трасун, перебував поруч з тілом потерпілого, хоча на місці бійки було більше п`ятнадцяти учасників і жоден з них не вказав на обвинуваченого як на особу, яка билася з ОСОБА_31 ;

ОСОБА_50 , отримав тілесні ушкодження під час бійки з потерпілим, хоча об`єктивних даних, що це підтверджують не має;

Трасун, використовував налобний фонарик, хоча свідки, які були наведені вище вказували на наявність аналогічного фонаря у інших учасників бійки.

Натомість ОСОБА_6 висунув версію, яка обвинуваченням не спростована: «колеса не різав, був учасником бійки, ножа не використовував, відмахувався довгим ліхтарем, можливо когось вдарив, отримав від когось удар по голові, втратив свідомість, після бійки поїхав у травмпункт, на заробітки поїхав у жовтні 2011 р., а тому суд першої інстанції на переконання апеляційного суду прийшов до правильного висновку, що вина ОСОБА_6 не доведена.

З врахуванням викладеного, переглянувши вирок суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а вирок необхідно залишити без зміни, як законний та обґрунтований.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, у ході розгляду даного кримінального провадження не допущено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Малинського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: