Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2361/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 186 ч. 2,185 ч. 3 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у режимі відеоконференції з ДУ "Житомирська УВП (№8)" апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.06.2021 у кримінальному провадженні № 274/2361/17 (об`єднані кримінальні провадження № 0000190 від 06.02.2016 та №0000341 від 27.02.2016) за ст. ст. 186 ч. 2, 185 ч. 3 КК України щодо ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Уренгой Тюменської області РФ, громадянина Російської Федерації, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.02.11 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст. ст. 186 ч. 2, 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 01.06.2012 тим же судом за ст. ст. 185 ч. 2, 71 ч. 1 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі; 14.02.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України на 6 років позбавлення волі, -
в с т а н о в и в:
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.06.2021 ОСОБА_9 засуджено за ст. ст. 186 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 06 років 03 місяці.
Початок строку відбування покарання вирішено обчислювати з 25 січня 2018 року, зарахувавши таким чином покарання, частково відбуте за попереднім вироком від 14.02.2020.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 вирішено не застосовувати.
Згідно вироку, 05 лютого 2016 року о 12 годині по вул. Шевченка в м. Бердичеві ОСОБА_9 вчинив відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_10 на суму 225 грн. та потерпілій ОСОБА_11 на 744 грн, за попередньою змовою групою осіб, із погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих.
Крім того, 19 лютого 2016 року о 02 год. 00 хв. по вул. Європейській, 35-Б в м. Бердичеві ОСОБА_9 за попередньою змовою з іншою особою повторно вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 17682,6 грн., що належить потерпілому ОСОБА_12 , з проникненням у сховище.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок, призначити йому більш м`яке покарання та зарахувати йому у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 25.01.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015. Твердить про суворість призначеного йому покарання та неправильне незастосування судом першої інстанції вказаного кримінального закону, який підлягає застосуванню.
Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в часткове задоволення апеляційної скарги про необхідність зарахування строку тримання обвинуваченого в умовах СІЗО у зв`язку з розглядом даної справи, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Встановлене судом першої інстанції обвинувачення, визнане доведеним, та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються в апеляційному порядку.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, що діяла до 20 червня 2017 року (включно), було передбачено необхідність зарахування судом строку попереднього ув`язнення у виді перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів справи видно, що при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції повно дотримався вказаних вимог ст. 65 КК України та положень ст. 50 цього Кодексу про мету покарання.
Остаточне покарання, призначене ОСОБА_9 із застосуванням ст. ст. 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі за строк 06 років 03 місяці позбавлення волі є необхідним та достатнім для досягнення мети покарання та не може бути визнано явно несправедливим.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні не обирався, а початок строку відбування призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 вирішено обчислювати з 25 січня 2018 року, зарахувавши таким чином покарання, відбуте за попереднім вироком.
Ухвалою суду першої інстанції від 16.10.2020 обвинуваченого ОСОБА_9 вирішено перевести до ДУ "Житомирська УВП №8" у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження (а. с. 108).
Згідно довідки ДУ "Житомирська УВП №8" від 28.12.2021, засуджений ОСОБА_7 відповідно до вказаної ухвали Бердичівського міськрайонного суду перебуває у СІЗО з 30.10.2020 до даного часу у зв`язку з судовим розглядом даного кримінального провадження.
За таких обставин, оскільки встановлені судом злочини у даному кримінальному провадженні були вчинені обвинуваченим ОСОБА_9 у лютому 2016 року, тобто до 20.06.2017, суд першої інстанції помилково не зарахував у строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк його перебування в умовах СІЗО у зв`язку з судовим розглядом даної справи у період з 30.10.2020 до дня набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII.
Тому колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині неправильного незастосування місцевим судом положень ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.06.2021 року щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 у строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 30.10.2020 до 18.01.2022 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вказаний вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня ухвалення, а обвинуваченим ОСОБА_7 - у той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді: