У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001120, -

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль «JAС» моделі «НFС1045К КФ-4» р.н. НОМЕР_1 , який, на думку органу досудового розслідування, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що в період часу з 10:00 год. по 18:30 год. 22.09.2021 року за адресою м.Ужгород, вул.Собранецька 147 невідома особа діючи умисно з корисливих мотивів здійснила крадіжку т/з марки "ЗАЗ" моделі "110217" р.н. НОМЕР_2 , який був в несправному стані після ДТП (без двигуна та без задніх колес).

За даним фактом 23.09.2021 року сектором дізнання Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

24.09.2021 року зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 24.09.2021 року оперуповноважений ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 виявив автомобіль евакуатора марки «JAС» моделі «НFС1045К КФ-4» р.н. НОМЕР_1 , що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

В ході огляду місця події від 24.09.2021 року на загальнодоступній ділянці місцевості, що знаходиться навпроти будинку №18 по вулиці Журавлина в місті Ужгороді виявлено та вилучено транспортний засіб марки «JAС» моделі «НFС1045К КФ-4» р.н. НОМЕР_1 , що знаходився у користуванні гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно свідоцтва про реєстрацію належить гр. ОСОБА_8 , який поміщено на штрафмайданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного № НОМЕР_3 , яке поміщено до спец.пакету НПУ №SUD4024954.

Вилучений в ході проведення огляду місця транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, на якому збереглися сліди кримінального правопорушення, для їх подальшого детального огляду та проведення інших слідчих дій, що неможливо без вказаного транспортного засобу, тому з метою унеможливити розпоряджатися власнику вказаним транспортним засобом, а потерпілою стороною, в разі встановлення такої, може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат.

Враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб марки «JAС» моделі «НFС1045К КФ-4» р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного № НОМЕР_3 зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є безпосередніми знаряддями кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене, у органу дізнання виникли підстави для застосування в межах розслідування вказаного кримінального проступку одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Володільці майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечували, просили слідчого суддю відмовити у його задоволенні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Сектором дізнання Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а 24.09.2021 року оперуповноважений ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 виявив автомобіль евакуатора марки «JAС» моделі «НFС1045К КФ-4» р.н. НОМЕР_1 , який на думку дізнавача є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки останній здійснив перевезення краденого автомобіля.

Згідно протоколу огляду місця події від 24.09.2021 автомобіль «JAС» моделі «НFС1045К КФ-4» р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного № НОМЕР_3 було вилучено. Вказаний транспортний засіб поміщено на штраф майданчик, свідоцтво про реєстрацію транспортного - поміщено до спец.пакету НПУ №SUD4024954.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Загальні правила, що повинні враховуватись під час застосування заходів кримінального провадження, визначені ст. 132 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно з Витягом з ЄРДР, номер кримінального провадження: 0001120 вбачається, що 23.09.2021 року внесено відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією діяння за ч. 1 ст. 185 КК України по факту крадіжки т/з марки "ЗАЗ" моделі "110217" р.н. НОМЕР_2 , який був в несправному стані після ДТП (без двигуна та без задніх колес).

Предметом злочину проти власності, передбаченого ч.1. ст.185 КК України є, як правило, майно, яке має вартість, ціну і перебуває у чужій для винної особи власності. Предметом таких злочинів також можуть бути гроші, цінні папери, документи, які є еквівалентом вартості, та документи, які засвідчують право певної особи на майно.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підставу і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У своєму клопотанні прокурор зазначає як мету накладення арешту збереження речових доказів, можливість заявлення цивільного позову, конфіскація. Однак, жодного підтвердження, які є підстави вважати, що об`єкти будуть знищені, а також про заявлення потерпілим цивільного позову доказів не подано. Щодо конфіскації вказаного транспортного засобу то така санкцією ч.1 ст.185 КК України не передбачена.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в повному обсязі, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Керуючись ст. ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001120 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 05.10.2021 о 16.00год.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1