Вирок
Іменем України

25 січня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2021 року приблизно о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_4 знаходився поруч з приміщенням магазину «Продукти» ФОП « ОСОБА_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив на асфальті платіжну картку (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її держателем ОСОБА_7 того ж дня при невстановлених в ході розслідування обставинах та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN - коду, емітентом якої є AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належна ОСОБА_7 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» № 2346 НІ від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року. Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, в ході чого в останнього виник умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів. Знайшовши банківську картку, ОСОБА_4 не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а покинув місце вчинення кримінального правопорушення та пішов до найближчого магазину. В подальшому, 21.11.2021 в період часу з 14 год. 24 хв. по 15 год. 07 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в магазині «Продукти» ФОП « ОСОБА_6 », що по пр-ду АДРЕСА_2 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_7 кошти в сумі 1 310 гривень 00 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS- термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди в сумі 1310 гривень 00 копійок.

Крім того, 21 листопада 2021 року о 15 год. 16 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «FUNDUK» ПП «Бролія», що по пр-ду Юрія Кондратюка, м. Житомирі, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу, під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_7 кошти в сумі 742 гривні 00 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди в сумі 742 гривні 00 копійок.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 21 листопада 2021 року в період часу з 15 год. 20 хв. по 15 год. 26 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Продукти» ФОП « ОСОБА_6 », що по пр-ду АДРЕСА_2 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_7 кошти в сумі 2 033 гривні 50 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди в сумі 2 033 гривні 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 4 085 гривень 50 копійок.

23 грудня 2021 року в м. Житомирі між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі;

-за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт;

-за ч.2 ст. 185 КК України-1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання 1 рік 1 місяць обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді обмеження волі, термін випробування встановити на один рік. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла в судовому засіданні просила затвердити дану угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, приходить до наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, між потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою АДРЕСА_1 та призначення обвинуваченому узгоджене сторонами вид та розмір покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 23 грудня 2021 року, укладену в м. Житомирі між потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 ( одного) року обмеження волі.

Призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді 100 ( ста) годин громадських робіт.

Призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 ( одного) року 1 (одного ) місяця обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання 1 ( один) рік 1 ( один ) місяць обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді обмеження волі, термін випробування встановити на 1 (один) рік. Зобов`язати засудженого : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1