Справа № 570/1352/21
номер провадження 1-в/570/212/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ВЦ № 131 ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в режимі відеоконференції клопотання Державної установи "Городоцький виправний центр № 131" про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. та реєстр. АДРЕСА_1 , прож. до засудження АДРЕСА_2 , одруженого, непрацюючого, судимого

17 січня 2019 р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 3 роки позбавлення волі, згідно ст. 75 КК звільнений від відбування призначеного покарання з випробуваннм, іспитовий строк 2 роки,

25 вересня 2020 р. Львівським апеляційним судом у вказаній справі призначено новий розгляд цивільного позову потерпілої особи в порядку ЦПК, в іншій частині вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.01.2019 р. залишено без змін,

10 липня 2020 р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК на 1 рік 1 місяць обмеження волі,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло зазначене подання установи виконання покарань в порядку п. 11 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

В обгрунтування подання вказано про необхідність застосування покарання засудженому за вказаними вироками:

- Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.01.2019 р.,

- Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.07.2020 р.

В судовому засіданні прокурор, підтримала подання з підстав та обгрунтувань наведених у ньому. Зазначила про застосування покарання згідно ст. 71 КК шляхом часткового складання покарань, призначених за вказаними вироками та без застосування ст. 75 КК. У строк застосованого за двома вироками покарання зарахувати відбуту засудженим частину покарання, згідно ст. 72 КК.
Представник установи виконання покарань просив задовольнити подання, підтвердив наведені у ньому відомості.

Захисник зазначив про наявність підстав для виконання вказаних вироків окремо (самостійно). Свою позицію обґрунтовував, покликаючись на висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14.06.2021 р. по справі № 443/806/19, а також на роз`яснення у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 р. № 7 " Про практику призначення судами кримінального покарання".

Засуджений ОСОБА_6 підтримав доводи захисника. Також, пояснюючи про стан свого здоров`я, просив не застосовувати йому покарання у виді позбавлення волі із відбуванням реально.

З`ясувавши обставини, заслухавши міркування учасників судового розгляду, дослідивши подання та додані документи та матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд вирішує питання про застосування остаточного покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до п. 2 ч .2 ст. 539 КПК вирішення питання, передбаченому п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК віднесено до повноважень місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Із отриманих матеріалів встановлено, що з 11.09.2020 р. засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді обмеження волі в ДУ "Городоцький виправний центр № 131", що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Рівненського районного суду Рівненської області.

Вказано у поданні про надходження до вказаної установи виконання покарань двох вироків щодо засудженого ОСОБА_6

17.01.2019 р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області визнано винуватим ОСОБА_6 за вчинені ним в період з 14.08.2018 р. до 25.08.2018 р. злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК звільнений від відбування призначеного покарання з випробування із іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 25.09.2020 р.

10.07.2020 р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області визнано винуватим ОСОБА_6 за вчинені ним в період з 22.09.2019 р. до 25.09.2019 р. злочини, передбачені ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, та призначено йому покарання, згідно ч. 1 ст. 70 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць. Вирок набрав законної сили 10.08.2020 р.

Покликання захисника на правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14.06.2021 р. по справі № 443/806/19 (далі - висновок ОП ККС ВС у справі № 443/806/19) справі , як підставу для самостійного виконання вироків у справі за поданням установи виконання покарань стосовно засудженого ОСОБА_6 не в повній мірі відповідає обставинам зазначеним у поданні та матеріалах щодо ОСОБА_6 . Такі доводи захисника помилкові.

У кримінальному провадженні № 443/806/19 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду винесено питання про застосування норм кримінального закону, зокрема щодо правил призначення покарання за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) у кримінально-правовій ситуації, коли наявні невідбуті частини покарання за двома і більше попередніми вироками, які виконувалися самостійно.

За обставинами справи обвинувачений уже був засуджений за двома вироками щодо нього. По першому (за датою постановлення) вироку призначено особі покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК. Другий вирок був змінений ухвалаю апеляційного суду, згідно якої засуджено особу на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, а перший вирок ухвалено виконувати самостійно. Тобто, про самостійне виконання вироків було прийнято відповідне рішення суду (ухвала суду апеляційної інстанції). Вказано, що після постановлення вироку у справі було встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку.

Вказано у висновку ОП ККС ВС у справі № 443/806/19, шо "попередній вирок" у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України є вирок або вироки, покарання за якими повністю не відбуте особою на час вчинення одного чи декількох нових кримінальних правопорушень.

У випадку, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення, яким їй призначається покарання у виді позбавлення волі, до постановлення двох вироків по інших справах, кожен із яких виконується самостійно, зокрема, по одному із яких призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а інший вирок виконується самостійно у зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, то при призначенні покарання вимоги ч. 4 ст. 70 КК України застосовуються тільки до вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

У даній справі за поданням установи виконання - нові злочини за вироком від 10.07.2020 р. вчинені ОСОБА_6 після постановлення вироку від 17.01.2019 р. протягом іспитового строку. При цьому суд керується саме часом постановлення попереднього вироку - 17.01.2019 р., а не часом набрання ним законної сили 25.09.2020 р., що узгоджується із правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 р. по справі № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18.

Згідно згаданим висновком ОП ККС ВС у справі № 443/806/19, якщо особа вчинила принаймні одне кримінальне правопорушення після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків.

Правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч. 3 ст. 78 та ст. 71 КК України, а правовою підставою припинення виконання другого вироку - положення ст. 71 КК України. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма вироками.

Оскільки ОСОБА_6 , згідно вироку 10.07.2020 р. Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, вчинив кримінальні правопорушення в період з 22.09.2019 р. до 25.09.2019 р. після постановлення попереднього вироку Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 17.01.2019 р. - застосовуються положення ч. 3 ст. 78 та ст. 71 КК.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Визначення законодавцем більш суворих правил призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, ніж за сукупністю злочинів, обумовлено саме фактом вчинення нового злочину (нових злочинів) після постановлення попереднього вироку, тобто після того, як цю особу вже було засуджено за інший злочин (інші злочини), але вона не зробила висновків зі своєї попередньої протиправної поведінки та факту її засудження, а навпаки продовжила злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

З урахуванням вимог ст. 65 КК беручи до уваги тяжкість вчинених злочинів, дані про особу засудженого, який неодноразово судимий, також інформацію про засудженого із документів наданих захисником, в т.ч. про стан здоров`я, встановлені обставини по справі, суд вважає, що засудженому, в порядку ст.ст. 537, 539 КПК, остаточне покарання слід визначити відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 71 КК, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_6 становить:

за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2019 р. - 3 роки позбавлення волі,

за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 липня 2020 р. - 25 днів обмеження волі.

При призначенні остаточного покарання застосовуються положення п. 1 ч. 1 ст. 72 КК, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ч. 1, 4 ст. 71, ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 78 ст.ст. 537, 539 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно засудженого ОСОБА_6 покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 липня 2020 року (справа № 442/1222/20) та вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2019 року (справа № 442/7451/18), відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частину покарання за попереднім вироком - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 днів.

Строк покарання рахувати з 17.09.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, в порядку ст. 395 КПК.

Суддя ОСОБА_1