У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Лохвиця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 16.04.2021 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України -

в с т а н о в и в :

07 жовтня 2021 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження за № 0000323 від 16.04.2021 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що подала письмове клопотання, посилаючись на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, прокурор в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що подала письмове клопотання, посилаючись на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор подані нею клопотання підтримала та просила задовольнити, з підстав, наведених в них, та просить обрати запобіжний захід щодо обвинувачених у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, терміном на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не було доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просили суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Обґрунтовуваши тим, що ризики, на які посилається прокурор є недоведеними. Обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, хворіє з діагнозом алергічна реакція, набряк Квінке та потребує лікування та медичного належного нагляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечили щодо клопотання прокурора, просили обрати більш м"який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою з визначенням мінімального розміру застави, або обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та обвинуваченому ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб, а у клопотанні прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати обвинуваченому ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Прокурор довів наявність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, а саме ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики не змінились та продовжують існувати. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на розсуд суду, не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, тому з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що щодо обвинуваченого ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 діб.

Однак, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 має хворобу з діагнозом алергічна реакція, набряк Квінке, згідно медичного висновку Полтавської міської медичної частини № 23 від 18.10.2021 року, потребує лікування та медичного належного нагляду, має постійне місце проживання.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що обвинувачений має постійне місце проживання, потребує лікування, відсутність намірів ухилятися від суду, а також не доведення стороною обвинувачення збереження ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При цьому, суд зазначає, що сама тільки тяжкість покарання за ч. 2 ст. 307 КК України не може бути підставою для обрання тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового засідання. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, тому слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому суд вважає доцільним покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 декількох обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 314-317, 331, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати житло у період часу з 20.00 год по 07.00 год строком на два місяці починаючи з 21 жовтня 2021 року по 20 грудня 2021 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 на строк дії вказаної ухвали наступні обов`язки:

1) не залишати місце постійного проживання в нічний час доби (з 20.00 години до 07.00 години) за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) прибувати за необхідним викликом до прокурора та до Лохвицького районного суду Полтавської області;

3) утримуватися від спілкування з свідками та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000323 від 16.04.2021 року;

4) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Згідно ч. 4 ст. 181 КПК України копію ухвали направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_6 і повідомити про це головуючого суддю.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту передати для виконання до сектору дізнання ВП № 2 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження. Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 оскарженню не підлягає.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) діб, а саме з 21 жовтня 2021 року по 19 грудня 2021 року включно.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для обвинуваченого ОСОБА_7 з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1