УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінального провадження № 0002923 апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2022 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, має право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.
-якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 04 квітня 2022 року включно.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_6

встановив:

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстр досудових розслідування за № 0002923 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування заявленого клопотання, прокурор посилався на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Зазначав, що обвинувачений зайняв позицію, зміст якої полягає у створенні суто організаційних перешкод для руху кримінального провадження, без наведення відповідних аргументів та одночасним наполяганням на звільненні його з-під варти. Вважав, що вказане свідчить про незацікавленість обвинуваченого у доведенні своєї невинуватості.

Крім цього посилався на те, що ОСОБА_5 раніше судимий за злочини, пов`язані з посяганням на особу, а наразі обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого на ґрунті вживання алкогольних напоїв, що негативно характеризує обвинуваченого як такого, що схильний до вчинення злочинів.

З огляду на ці обставини та з урахуванням ступеню тяжкості злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, наявних відомостей про особу ОСОБА_5 , вважав, що продовжують існувати передбачені статтею 177 КПК України ризики, щодо переховування ОСОБА_5 від суду та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2022 року клопотання прокурора задоволено, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 04 квітня 2022 рок включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник обвинуваченого просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, посилаючись на отримання копії ухвали 09 лютого 2022 року.

Також просить ухвалу суду скасувати, відмовити в клопотанні прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем оренди житла в АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи апелянта

Обвинувачений вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики, вказані в клопотанні. Зазначає, що має орендоване житло, у якому може проживати, а доводи про його можливий вплив на свідка ОСОБА_8 є припущенням, оскільки за три роки слідства ОСОБА_8 не заявляв про вчинення на нього впливу чи погроз.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 , яка висловилась на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно з положеннями статті 24 КПК України, які узгоджуються з приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, колегія суддів виходить з того, що в судовому засіданні суду першої інстанції було оголошено резолютивну частину оскаржуваної ухвали, її повний текст додано до автоматизованої системи документообігу суду 09 лютого 2022 року. Даних про направлення апелянту копії ухвали судові матеріали не містять. Проте, відсутні і підстави вважати, що апелянт отримала копії повного тексту оскаржуваної ухвали раніше, ніж 09 лютого 2022 року. Апеляційну скаргу подано 12 лютого 2022 року.
Зазначені обставини дають підстави для поновлення захиснику обвинуваченого ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження.
Згідно частиною 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстр досудових розслідування за № 0002923 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Ризики, задля запобігання яких до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 не виявляє зацікавленості у доведенні своєї невинуватості, створює організаційні перешкоди для руху кримінального провадження, раніше судимий за злочини, пов`язані з посяганням на особу, у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого на ґрунті вживання алкогольних напоїв, що негативно характеризує обвинуваченого як такого, що схильний до вчинення злочинів.

Доводи апелянта про необгрунтованість висновку суду першої інстанції про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів кримінального провадження та встановлених обставин справи вбачається реальна можливість втечі обвинуваченого та переховування від суду, можливість вчинення ним тиску на свідка ОСОБА_8 та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.
Доводи апелянта про те, що він має орендоване житло та не вчиняв тиску чи погроз відносно свідка ОСОБА_8 висновків суду першої інстанції не спростовують.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки наявність місця проживання не є визначальною обставиною, яка б давала можливість обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки тяжкість покарання, яке передбачене санкцією частини 1 статті 115 КК України, характеристика ОСОБА_5 та те, що раніше він засуджувався за вчинення тяжких злочинів, свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором, та вказують на наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КК України.

Також необхідно зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які б були бе зумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2022 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________ ______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3