Справа № 331/7130/21
Провадження № 1-в/331/13/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СІЗО - начальника арештного дому підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Белики, Кобилянського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого, -
-05.01.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;
-11.04.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 187 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
-06.11.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України. Вироком Запорізького апеляційного суду від 03.06.2019 вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя скасовано, засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 389 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі.
ВСТАНОВИВ:
Начальник СІЗО-начальник арештного дому підполковник внутрішньої служби ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у зв`язку із відбуттям 2/3 призначеного покарання, згідно ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та представник адміністрації ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»ОСОБА_4 , клопотання підтримали та просили його задовольнити . Представник установи зазначив про те, що ОСОБА_5 працевлаштований, та зарекомендував себе, як особа, яка сумлінно ставиться до праці, виконує вказівки і відмінно виконує покладені на нього обов`язки.

Засуджений ОСОБА_5 подання підтримав, вказав на те, що він повністю усвідомив протиправність своїх дій, змінив своє мислення, не буде вчиняти нових кримінальних правопорушень, а буде законослухняним громадянином.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання заперечив. Зазначив про те, що засуджений під час відбування покарання демонструє нестійку поведінку, має як стягнення та і заохочення, а тому немає підстав для застосування пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Судом на підставі вивчення письмових доказів, доданих до клопотання та досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи засудженої встановлено наступне.
ОСОБА_5 засуджений 05.01.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт; 11.04.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 187 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; -06.11.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України. Вироком Запорізького апеляційного суду від 03.06.2019 вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя скасовано, засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 389 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі..
Фактично, наразі ОСОБА_5 відбуває покарання за трьома вироками, покарання за якими складені відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Початок строку відбування покарання 03.06.2019 рік, кінець строку 03.03.2023 рік.

Згідно зі ст.81КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За роз`ясненнями у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 №2умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Відповідно до матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» знаходиться з 05.06.2019 року.

Відповідно до наказу №260/АГ-19 від 18.07.2019 ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» засудженого ОСОБА_5 зараховано у відділення соціально-психологічної служби.

Суд враховує досліджені у судовому засіданні характеристики засудженого від 24.09.2020 року, 14.05.2021 року відносно засудженого ОСОБА_5 , де зазначено, що до виконання роботи ставиться посередньо.

Характеристика яка подана до матеріалів самого подання містить наступну інформацію: за час перебування у відділенні соціально-психологічної служби зарекомендував себе добре. Працевлаштований в господарській обслузі на посаді слюсар-сантехнік. Загалом адекватний, комунікабельний, емоційно врівноважений, не конфліктний. Психоемоційний стан задовільний, намірів суїциду не виказував. Ворожості та агресії до представників установи не проявляє. До засудження вживав алкоголь. Після звільнення має стійку мотивацію не вживати алкоголь. Наркотики не вживав. Кримінальні зв`язки відсутні. Підтримує стосунки зі своїми рідними, шляхом спілкування по телефону. Отримує від них передачі. У скоєному злочині розкаюється, вину свою визнає.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 21.12.2021 року засуджений ОСОБА_5 має заохочення за сумлінне ставлення до праці у вигляді подяки від 12.12.2019, від 13.08.2020 та заохочення від 01.10.2021 у вигляді зняття раніше накладеного стягнення.

Однак, засуджений має два стягнення 08.01.2021 року за порушень правил внутрішнього розпорядку, а саме перегляд телевізору у невстановлений час (стягнення погашено), а також від 03.06.2021 року за порушення правил внутрішнього розпорядку, а саме за паління у невстановленому місці (стягнення зняте достроково заохоченням від 01.10.2021).

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є стабільно зразковою, а також суперечливі характеристики, які містяться у особовій справі засудженого не дають підстав переконатися у сумлінному ставленні до праці, що є обовязковою передумовою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України та звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.

Керуючись вимогами ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Подання Начальника СІЗО - начальника арештного дому підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 19.01.2022 року о 12-45 годині.

Суддя ОСОБА_1