Справа № 202/828/22
Провадження № 1-кс/202/749/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка подана в інтересах компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед», на бездіяльність Генерального прокурора, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року адвокат ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у ненаданні відповіді на клопотання та не вирішенні спору про підслідність відповідно до статті ст. ст. 36, 218 КПК України.

Дана скарга обґрунтована тим, що 06.07.2021 року Генеральному прокурору ОСОБА_3 було подано клопотання про вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні № 0000153, відповідь на яке відповідно до статті 220 КПК України станом на 31.01.2022 року не надана, спір про підслідність не вирішено.

У зв`язку з цим просить визнати поважними причини пропуску строку на подання скарги та поновити його, зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_3 розглянути в порядку статті 220 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» від 06.07.2021 року про вирішення в порядку ч. 5 ст. 36, ч. 5 ст. 216, ст. 218 КПК України спору про підслідність у кримінальному провадженні № 0000153 шляхом доручення проведення досудового розслідування детективам Національного антикорупційного бюро України.

Слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за цією скаргою необхідно відмовити за наступних підстав:

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 1 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, слідчий суддя має вирішувати лише ті питання, які віднесені законом до його повноважень, і в спосіб, визначений законом.

Підстави та порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Так, відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, встановлений статтею 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи зі змісту статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена слідчому судді бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка, зокрема, полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Тобто бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до статті 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Отже, під час досудового розслідування оскаржити слідчому судді можливо не будь-яку бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, а лише таку, що стосується їх обов`язків, строк виконання яких установлений кримінальним процесуальним законодавством.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_2 просить зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_3 розглянути в порядку статті 220 КПК України клопотання від 06.07.2021 року, яке подане в інтересах компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед», про скасування постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу генерального прокурора про зміну підслідності у кримінальному провадженні № 0000153 та вирішити спір про підслідність шляхом доручення проведення досудового розслідування детективам Національного антикорупційного бюро України.

Слідчий суддя бере до уваги, що повноваження Генерального прокурора визначені у статті 9 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якою Генеральний прокурор: 1) представляє прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, а також прокуратурами інших держав та міжнародними організаціями; 2) організовує діяльність органів прокуратури України, у тому числі визначає межі повноважень Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур у частині виконання конституційних функцій; 3) призначає прокурорів на адміністративні посади та звільняє їх з адміністративних посад у випадках та порядку, встановлених цим Законом; 4) у встановленому порядку на підставі рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора приймає рішення про застосування до прокурора Офісу Генерального прокурора, прокурора обласної прокуратури дисциплінарного стягнення або про неможливість подальшого перебування такої особи на посаді прокурора; 5) призначає на посади та звільняє з посад прокурорів Офісу Генерального прокурора у випадках та порядку, встановлених цим Законом; 6) у десятиденний строк із дня вивільнення посади повідомляє відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, про наявність вакантної або тимчасово вакантної посади в Офісі Генерального прокурора; 6-1) здійснює розподіл обов`язків між першим заступником та заступниками Генерального прокурора; 7) затверджує акти з питань щодо внутрішньої організації діяльності органів прокуратури, у тому числі щодо електронного документообігу; 7-1) затверджує стратегію розвитку прокуратури; 7-2) затверджує положення про систему індивідуального оцінювання якості роботи прокурорів та систему оцінювання якості роботи прокурорів; 7-3) затверджує порядок вимірювання та регулювання навантаження на прокурорів; 8) забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів Офісу Генерального прокурора; 9) затверджує загальні методичні рекомендації для прокурорів з метою забезпечення однакового застосування норм законодавства України під час здійснення прокурорської діяльності; 9-1) за поданням Генеральної інспекції направляє матеріали до Державного бюро розслідувань; 9-2) визначає порядок розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади; 10) виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України.

Статтею 36 КПК України визначені повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а також вищестоящих прокурорів.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Частиною 6 ст. 36 КПК України передбачено, що Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Скасування незаконних та необґрунтованих постанов детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури може бути здійснено Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки, чи керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Згідно з 5 ст. 218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник.

У свою чергу, нормами частини 1 статті 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому у статті 3 КПК України визначені основні терміни цього Кодексу, серед яких розмежовуються такі поняття як керівник органу прокуратури та прокурор.

Так, керівник органу прокуратури Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень (п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України), прокурор особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень (п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Аналіз наведених норм свідчить, що Генеральний прокурор як керівник органу прокуратури має право своєю вмотивованою постановою доручати здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування в разі неефективного досудового розслідування. Строк реалізації Генеральним прокурором такого права процесуальним законом не визначений та може збути здійснений у межах загального строку досудового розслідування.

Таким чином, нормами кримінального-процесуального законодавства, в тому числі положеннями статті 220 КПК України, не передбачено обов`язку Генерального прокурора розглядати клопотання учасників кримінального провадження чи інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальних провадженнях, зокрема про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, оскільки останнє належить до дискреційних повноважень Генерального прокурора як керівника органу прокуратури та реалізовується ним на власний розсуд у рамках закону.

Отже, в даному випадку скаргу подано на бездіяльність Генерального прокурора, яка не підлягає оскарженню відповідно до статті 303 КПК України.

Згідно з частиною 4 статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка подана в інтересах компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед», на бездіяльність Генерального прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка подана в інтересах компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед», на бездіяльність Генерального прокурора відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1