Справа №211/5630/19 Провадження № 1-кп/211/304/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року колегія суддів Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001010 від 16.07.2019 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працевлаштованого, без освіти, на утриманні дітей та інших осіб не має, без реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
04.06.2009 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2 п.6, 70 КК України до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 14.09.2018 року з Криворізької ВК у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_13 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 16.07.2019 приблизно о 12:00 годині діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, умисно, маючи намір здійснити напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконно збагатитись, взявши з собою кайло, прибули до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та подолавши перешкоду у вигляді дерев`яного паркану, перестрибнувши через нього, проникли на територію вказаного домоволодіння, де особа, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження підібрав з землі дерев`яну палицю.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, обвинувачений ОСОБА_8 , разом з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, через вхідні дерев`яні двері, проникли у приміщення вищевказаного будинку, у якому знаходився потерпілий ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 разом із особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном, здійснили напад на ОСОБА_13 поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Демонструючи потерпілому кайло, яке було в руках у ОСОБА_8 та дерев`яну палицю, яка була в руках у особи, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, останні висловили погрози щодо негайного застосування до потерпілого кайла та палиці, яку ОСОБА_13 сприйняв реально, як загрозу небезпечну для його життя в разі не виконання ним вимог ОСОБА_8 та особи щодо якої матеріали виділені в окреме провадження. Після чого останні почали вимагати у потерпілого віддати належні йому грошові кошти, після повідомлення потерпілим про відсутність у нього грошових коштів, з метою припинення супротиву особа, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, наніс потерпілому удар палицею в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження, у вигляді: синця обличчя ліворуч, які відповідно до висновку судово - медичного експерта № 1148 від 08.08.2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Від спричиненого удару, потерпілий впав на підлогу у кімнаті та не міг чинити супротиву.

Подолавши опір потерпілого, обвинувачений ОСОБА_8 разом з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, направленого на заволодіння майном, заволоділи мобільним телефоном «Nokia 2700c-2», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який відповідно до висновку експерта №1206 від 04.09.2019 року становить 425 гривень, що був у руках ОСОБА_13 та грошовими кошами у сумі 100 гривень, які були в нагрудній кишені сорочки потерпілого, після чого обернувши вказане майно на свою користь, з місця скоєння злочину зникли, та розпорядились ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди на суму у розмірі 525 гривень та тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину визнав частково, пояснив, що був дома, коли прийшла його родичка ОСОБА_14 , у якої він проживав, та сказала йому йти до сусідів і взяти із собою молоток, щоб допомогти ремонтувати сарай, сусіди живуть поруч. Він взяв молоток, однак зустрів знайомого ОСОБА_15 , який став його прохати піти з ним та допомоги забрати борг. Він дуже його вмовляв, тому він погодився. До кого йти та який саме борг ОСОБА_15 не пояснював. Йшли вони хвилин 20, по якій вулиці будинок він не пам"ятає, дорогу показував ОСОБА_15 . Чому він не залишив молоток дома, а поніс із собою, пояснити не може. Коли прийшли до будинку, перелізли через паркан, зайшли в хату, двері були відчинені. У ОСОБА_15 в руках нічого не було, може потім він взяв палку не знає. ОСОБА_15 сказав діду "давай гроші". Потерпілий став сваритися, питав, який ще борг, штовхнув ОСОБА_15 в плече, той штовхнув потерпілого у відповідь. При цьому була ще жінка, вона стояла мовчки. Він залишив молоток на вікні, так як злякався та вибіг з будинку. В будинку вони знаходились хвилин 10-15. Що ОСОБА_15 його обманював, коли просив піти з ним він не знав. Після того, як він вибіг з будинку, він почекав ОСОБА_15 біля паркану та забрав у нього телефон та картку, які згодом віддав ОСОБА_16 , щоб той передав своїй матері ОСОБА_17 , а вона повернула потерпілому.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим суд вважає, що вона була доведена у судовому засіданні показами потерпілого, свідків, матеріалами справи.
Так потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що влітку 2019 року в денний час, приблизно в 11 чи 12 год. був у своєму будинку разом з племінницею ОСОБА_18 , коли в хату зайшло двоє незнайомих чоловіків. Один був з палкою, а в обвинуваченого в руках був молоток та вони почали вимагати гроші. Інший чоловік, що був з обвинуваченим його вдарив палкою, повалив на підлогу. ОСОБА_19 його не бив, сидів. У нього в кишені були мобільний телефон, документи, картка пенсійна і гроші, які ці двоє забрали та пішли. Слідчий йому повернула телефон та документи. При винесенні покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що ОСОБА_8 жив у неї, так як не має власної родини та житла. Влітку 2019 року, в якийсь день, її син віддав їй банківську картку та телефон, сказав, що їх передав ОСОБА_21 . Вона віддала їх поліції.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_16 в присутності законного представника пояснив, що дійсно одного дня влітку ОСОБА_22 передав йому картку та мобільний телефон, які він віддав своїй матері.

Також вина ОСОБА_8 підтверджується письмовими матеріалами, дослідженими судом.
Так, згідно витягу з ЄРДР відомості про вчинення злочину внесені за заявою ОСОБА_13 16.07. 2019 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 187 КК України; в заяві, що надійшла зі служби 102, зазначено, що двоє невідомих чоловік ромської зовнішності перелізли через паркан та зайшлив будинок, маючи при собі палку та молоток, спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_13 відкрито заволоділи мобільним телефоном, пенсійною карткою та грошима в сумі 100 грн. (т. 1 а.с. 1-6).
Згідно протоколу огляду місця події від 16.07.2019 з фототаблицею, огляд проводився за адресою: АДРЕСА_2 , в ході огляду виявлено та вилучено кайло, палиця, 2 сліди пальців рук з дверцят шухляди та шафи у кімнаті №1 будинку (т. 1 а.с. 9-16).
Постановою від 16.07.2019 визнано в якості речових доказів та передано на зберігання до камери схову Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області кайло, яке вилучено до спеціального пакету Національна поліція України № 0016540 та дерев`яну палку, квитанція № 1445 (т.1 а.с. 21,22).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2019, в ході якого свідок ОСОБА_23 серед фотознімків осіб, які були пред`явленні для впізнання, впізнав та вказав на ОСОБА_8 , як на чоловіка який цього ж дня пропонував йому скоїти злочин (т.1 а.с. 29-31).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 17.07.2019, в ході якого потерпілий ОСОБА_13 серед фотознімків осіб, які були пред`явленні для впізнання, впізнав ОСОБА_8 , як особу, що 16.07.2019 року знаходячись за місцем його мешкання скоїв відносно нього розбійний напад, поєднаний з проникненням у житло , а ОСОБА_24 , як особу, яка крім вказаного нанесла йому тілесні ушкодження (т.1 а.с. 51-53, 54-56).

Згідно висновку спеціаліста № 1042 від 19.07.2019 виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) , давність виникнення може відповідати 16.07.2019 (т. 1 а.с.88-89).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 1148 від 08 серпня 2019року у потерпілого ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя ліворуч. Ушкодження виникло від дії тупого твердого предмету за механізмом удар (удар-стиснення). Час виникнення ушкодження у потерпілого може відповідати 16.07.2019 року. Ушкодження у потерпілого виникло від одноразового прикладення фізичної сили в область обличчя ліворуч; могли утворитись при обставинах, вказаних потерпілим. За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. (т.1 а.с. 103-104).

Протоколом огляду предмету від 21.08.2019 з фототаблицею, згідно з яким в приміщенні службового кабінету №316 Довгинцівського ВПКВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 , добровільно видала мобільний телефон марки «Noкіа2700с-2», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сімкартою мобільного оператора Київстарта карту для виплат ПриватБанк № НОМЕР_2 , які її малолітньому сину ОСОБА_16 16липня 2019 року передав ОСОБА_8 та які під час огляду були вилучені. (т.1 а.с. 116-119).

Постановою від 21.07.2019 року мобільний телефон марки «Noкіа 2700с-2», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сімкартою мобільного оператора Київстар, карта для виплат ПриватБанк № НОМЕР_2 які вилучені 21.08.2019 року, визнано в якості речових доказів та передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 120,121)

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1206 від 04.09.2019 ринкова вартість мобільного телефону марки «Noкіа2700с-2», чорного кольору, ІМЕІ: ІМЕІ: НОМЕР_1 , придбаного у 2016 році, станом на 16.07.2019 становила 425грн. (т.1 а.с. 124-126).

Відповідно до висновку експерта № 28/4.6/1108 від 06.09.2019 два сліди пальців рук розмірами 16х33 мм та 15х30 мм, вилучені 16.07.2019 в ході огляду приміщення будинку АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації за ними особи, що їх залишила; залишені відповідно середнім пальцем лівої руки та вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім"я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 132-139).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.09.2019 року з фототаблицею за участю потерпілого ОСОБА_13 , в ході якого потерпілий пояснив та показав, як двоє раніше невідомих чоловіків зайшли до будинку, маючи при собі, один - кайло, інший - дерев`яну палку, вимагали гроші, забрали його майно та показав мехінізм нанесення одним з нападників йому удару палкою (т.1 а.с. 140-146).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.09.2019 року з фото таблицею за участю свідка ОСОБА_18 в ході якого свідок на місці подій надала пояснення, щодо обставин 16.07.2019 року, згідно яких вона була разом з ОСОБА_13 у нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 , коли двоє раніше невідомих чоловіків зайшли до хати, вимагали гроші, маючи в руках один - дерев`яну палку, інший - молоток; показала механізм нанесення чоловіком з дерев`яною палкою удару ОСОБА_13 та викрадення невідомими особами телефону, банківської карти та грошей (т. 1 а.с. 147-152).

При дослідженні доказів сторони обвинувачення, судом порушень вимог ст. ст. 104, 223, 240 КПК України не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло.
Проте, в судовому засіданні судом встановлено з показів обвинуваченого, що знаряддя кримінального правопорушення - "кайло" ним було принесено до місця злочину з собою, а не віднайдено в дворі потерпілого, як це вказано в обвинувальному акті, і за відсутності будь-яких інших доказів, які б спростовували ці обставини, суд бере їх за основу та зазначає, що вказані обставини не впливають на правову кваліфікацію діяння, в якому суд визнає винним ОСОБА_8 .
До висновку про доведеність вини ОСОБА_8 суд приходить проаналізувавши покази обвинуваченого, потерпілого та матеріали кримінального провадження у сукупності.
На обвинуваченого ОСОБА_8 , як на особу, що вчинила розбійний напад вказав потерпілий, що був допитаний у судовому засіданні, показання потерпілого суд вважає достовірними, оскільки вони надані ним у передбаченому законом порядку у судовому засіданні під присягою та попередженням про кримінальну відповідальність із забезпеченням права перехресного допиту стороною захисту за відсутності об`єктивних причин для неприйняття даних показань, крім того, такі показання узгоджуються між собою по суті та не суперечать іншим доказам по справі, зокрема узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_18 , наданими під час слідчого експерименту з її участю; покази потерпілого є послідовними, він впізнавав ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні, про обставини події розповідав при слідчому експерименті. Ці покази щодо причетності обвинуваченого підтверджуються знайденим на місці події знаряддям злочину - кайлом, та його ж відбитками в будинку потерпілого, а також виданим ОСОБА_17 речами потерпілого ОСОБА_13 .
Сам обвинувачений не заперечував своєї присутності на місці події з кайлом, заперечував умисел на вчинення розбійного нападу та вчинення самого кримінального правопорушення. Разом з тим, колегія суддів вважає, що покази обвинуваченого, в яких він пояснює, що не мав наміру вчиняти кримінальне правопорушення, не висловлював погроз у бік потерпілого були спростовані зібраними у судовому засіданні вище вказаними доказами у сукупності, а те, що він не спричиняв потерпілому тілесних ушкоджень не є підставою для зміни кваліфікації його дій, оскільки потерпілий сприймав його присутність із знаряддям злочину - кайлом та погрози, як реальну загрозу для свого здоров"я, що саме по собі є закінченим складом злочину.
При цьому суд враховує, що відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті або погрозою його застосування.
Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-який формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 КК України не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.
Розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, заволодів майном злочинець чи ні.

Суд також критично ставиться до показів обвинуваченого щодо застосування до нього в ході досудового розслідування фізичного та психологічного тиску з боку працівників поліції, оскільки вказані покази були перевірені слідчим третього слідчого відділу ТУ ДБР в рамках порушеного кримінального провадження № 0000129 від 23.04.2021 відповідно до ухвали колегії суддів та 30.06.2021 прийнято постанову про закриття кримінального провадження з зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення (т. 3 а.с. 163-165).
Щодо посилань сторони захисту на те, що судом безпосередньо не допитано свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , від яких стало відомо щодо причетності до скоєного кримінального правопорушення обвинуваченого ОСОБА_8 , то судом задоволено клопотання про їх допит, однак в ході судового розгляду стороною обвинувачення надано відомості, які підтверджують смерть ОСОБА_25 (т. 3 а.с. 77-84). Щодо свідка ОСОБА_23 , то суд сприяв забезпечення його явки у судове засідання шляхом постановлення неодноразово ухвал про привід свідка, однак відповідно до наданих рапортів працівників поліції та пояснень сусідів ОСОБА_23 останній за вказаною ним на досудовому розслідуванні адресою не проживає (т. 3 а.с. 135, 146, 169, 171, 172).
Щодо твердження сторони захисту про тиск на підозрюваного ОСОБА_8 при обранні йому запобіжного заходу слідчим суддею на досудовому слідстві, що виразилось у триманні його під час судового засідання в кайданках, то суд не кладе в основу вироку його пояснення, надані під час винесення ухвали, а приймає до уваги безпосередні пояснення надані ним в судовому засіданні колегії суддів, а тому ці доводи захисника відхиляє.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, раніше судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується негативно ( т.1, а.с.67-73).
У якості обставини, що пом`якшує покарання суд визнає добровільну видачу обвинуваченим через свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 викраденого майна.
Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи викладене, обставини справи та особу обвинуваченого, часткове відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, шляхом повернення викраденого майна - мобільного телефону та банківської карти, а також те, що обвинувачений не застосовував фізичного насилля щодо потерпілого, думку потерпілого, що не наполягав на суворому покаранні та покладався на розсуд суду, пом"якшуючі та обтяжуючі обставини, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі мінімальним строком, визначеним у санкції статті із застосуванням обов"язкового додаткового покарання - конфіскація майна.
Питання про речові докази вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Стягнути з обвинуваченого судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбачених ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк покарання обчислювати з моменту набранням вироку законної сили, в строк відбуття покарання зарахувати період перебування під вартою з 19.07.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Обраний у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази:
- кайло та дерев`яну палицю, які передані на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Довгинцівського ВП ГУНП у Дніпропетровській області знищити;
- мобільний телефон «Nokia 2700c-2», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , банківську карту, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_13 , залишити йому як власнику.
Стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судової трасологічної (дактилоскопічної) експертизи у сумі 1256 грн. 08 коп.
Матеріали кримінального провадження № 0001010 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 210/5630/19 провадження 1-кп/210/405/20.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3