Номер провадження: 11-кп/813/72/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про призначення комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000201 від 01 березня 2014 року відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Талнах м.Норильська Красноярського краю Російської Федерації, громадянин України, українець, з вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює головним інспектором Південної митниці Міндоходів, перебуває на соціальному забезпеченні за інвалідністю 2 групи загального захворювання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135; ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 30 лютого 2018 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135; ч.2 ст.286 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;

- за ч.1 ст.135 України - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зараховано ОСОБА_8 в строк відбування основного покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 23 жовтня 2014 року по 29 жовтня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання з цивільними позовами потерпілих та прокурора, процесуальними витратами і речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскаржуваним вироком встановлено, що 28 лютого 2014 року о 22 годині 45 хвилин

ОСОБА_8 керуючи технічно справним автомобілем «SSANG YONG Rexton», р/н НОМЕР_1 , здійснював рух по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вул.Ак.Заболотного в Суворовському районі м. Одеси, де організований двохсторонній двохрядний рух у кожному напрямку, дорожня розмітка відсутня, з боку вул. Ак. Сахарова в напрямку вул. Дніпропетровська дорога, за невстановленим в ході досудового слідства та судового розгляду маршрутним автобусом марки «Богдан», який рухався попереду в попутному йому напрямку руху.

Наближаючись до розташованого зліва будинку №67 по вул. Ак. Заболотного, ОСОБА_8 за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не реагував на її зміну, був неуважним, діючи самовпевнено, перед початком зміни напрямку руху та маневру обгону, не переконався у тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виконуючи маневр обгону маршрутного автобусу марки «Богдан», виїхав на смугу зустрічного напрямку, не надав дорогу автомобілю «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався по своїй смузі, у прямому зустрічному йому напрямку руху та скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

- згідно з висновком №545 судово-медичної експертизи від 26.03.2014 року, пасажиру автомобіля «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 - ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеня, закритого смугового перелому лобної кістки зліва з переходом на верхню стінку лівої орбіти, синця та садна голови, закритого травматичного вивиху голівки лівої стегнової кістки, садна лівої гомілки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для здоров`я;

- згідно з висновком №612 судово-медичної експертизи від 02.04.2014 року водію автомобіля «RENAULT LOGAN», р/н НОМЕР_2 - ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани голови, закритої травми грудної клітки у вигляді забою правої легені, переломів 1-9 правих ребер, переломів 1-2 лівих ребер, які супроводжувалися проникненням повітря у праву плевральну порожнину, забоєм та емфіземою м`яких тканин, які ускладнилися розвитком посттравматичної правосторонньої пневмонії та посттравматичним двостороннім ексудативним плевритом; закритого перелому дна вертлюжної впадини правого тазостегнового суглобу; садна лівої нижньої кінцівки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, 28 лютого 2014 року приблизно о 22.45 год. у водія ОСОБА_8 , який перебував в м. Одеса поруч з будинком №67 по вул. Ак. Заболотного, після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «SSANG YONG Rexton», р/н НОМЕР_3 , виник раптовий злочинний умисел на не надання допомоги особам, яких він своїми діями поставив в небезпечне для життя положення, та зникнення з місця вчиненого злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення.

ОСОБА_8 навмисно не залишився на місці події, заходів для надання медичної допомоги потерпілим не прийняв, швидку медичну допомогу для надання первинної допомоги потерпілим не викликав, в органи міліції (поліції) про дорожньо-транспортний випадок не повідомив, прізвища й адреси очевидців події не записав, заходів до забезпечення схоронності слідів події не прийняв, а зник з місця пригоди, чим залишив без допомоги потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що перебували у небезпечному для життя положенні, і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпомічного стану, хоча повинен надати їм допомогу, при тому, що сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан.

Не погодившись із зазначеним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким визнати його, невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135 та ч.2 ст.286 КК України та виправдати.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржуваний вирок є необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції допущена неповнота судового розгляду, а матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів порушення обвинуваченим ОСОБА_8 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що судом першої інстанції в основу вироку покладені показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які, є працівниками страхової компанії ТОВ «Автоплюс», в отже є зацікавленими у притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 . Також ОСОБА_8 зазначив, що не погоджується з протоколом огляду місця події та схемою до нього, на які посилалася сторона обвинувачення, оскільки вважає, що в них невірно зазначене місце зіткнення автомобілів.

Крім того заперечує наявність у потерпілої ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинені внаслідок ДТП, посилаючись на висновок комісії судово- медичних експертів Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи, яким встановлено, що потерпілій ОСОБА_9 внаслідок ДТП спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Більш того ОСОБА_8 не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності в його діях об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, оскільки вказує, що він внаслідок удару головою в момент ДТП втратив на короткий час свідомість та зазнав етруску головного мозку.

Потерпілий ОСОБА_13 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив оскаржуваний вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

10 серпня 2021 року захисник ОСОБА_7 подав доповнення до апеляційної скарги в яких зазначив про те, що висновки судово-медичного експерта №545 та №612 проведені з грубим порушенням норм КПК України, а саме очевидним є той факт, що при проведені експертизи ОСОБА_10 експерт сама отримала медичну карту про що власне і зазначено в висновку, натомість у висновку ОСОБА_9 вказується, що експерту надана медична карта, однак відомостей про те яким чином і хто надав медичну карту у висновку не міститься.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 подав до апеляційного суду письмове клопотання про призначення у кримінальному провадженні комісійної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_9 .

Своє клопотання обґрунтував тим, що в рамках даного кримінального провадження була призначена судово-медична експертиза потерпілої громадянки ОСОБА_9 та отриманий висновок №545 від 26 березня 2014 року. Вказаний висновок надала лікар судово-медичний експерт ОСОБА_14 , яка на момент складання висновку мала стаж роботи за спеціальністю лише один рік.

Зі змісту висновку №545 від 26 березня 2014 року убачається, що експертом ОСОБА_14 досліджувалась медична картка стаціонарного хворого №3250/309 ООКБ на ім`я ОСОБА_9 , однак ухвала про надання доступу до цих документів не міститься в матеріалах кримінального провадження.

Вказана медична картка хворого не надавалась в розпорядження експерта ОСОБА_14 і слідчим, який призначав експертизу, а відповідно до ч.4 ст.69 КПК України експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи.

Захисник зазначив про те, що висновки експерта ОСОБА_14 викладені у висновку №545 від 26 березня 2014 року є необґрунтованими оскільки не узгоджуються з первинним медичним дослідженням.

Заслухавши захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_6 , які підтримали клопотання про призначення експертизи, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка не заперечувала проти його задоволення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснив, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок.

Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Беручи до уваги те, що в матеріалах кримінального провадження містяться висновок експерта та акт судово-медичного дослідження травм отриманих ОСОБА_9 , які мають істотні суперечності, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин кримінального провадження, апеляційним суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення комісійної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_9 є цілком обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Проведення комісійної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_9 слід доручити Миколаївському обласному бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради, на вирішення якої поставити питання, запропоновані захисником ОСОБА_7 (том 5, а.к.п.132-135).

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України "Про судову експертизу" проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, за винятком випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного та керуючись статтями 242, 332, 405, 419 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Призначити у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000201 від 01 березня 2014 року комісійну судово-медичну експертизу потерпілої ОСОБА_9 , 1979 року народження, та поставити перед експертами такі питання:

1)Які наявні, характер, давність, локалізація і механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , 1979 року народження, отримані нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 28 лютого 2014 року;

2)Яка давність тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_9 ;

3)Яка ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , 1979 року народження, отриманих нею в результаті дорожньо-транспортної пригоди 28 лютого 2014 року;

4)Чи можливо було отримати тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_9 в результаті взаємодії із виступаючими деталями салону автомобіля під час ДТП, яка сталась 28 лютого 2014 року.

Проведення експертизи доручити експертам Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради за адресою: 54003, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 138.

Попередити експертів, яким доручено проведення експертизи про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від виконання покладених на них обов`язків.

Надати в розпорядження експертів матеріали кримінального провадження (номер провадження 11-кп/813/72/22) за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135; ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4