Справа № 459/1515/20
Провадження № 1-кп/459/157/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000394 від 21.05.2020 р.,відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого (востаннє):

- 05.06.2019 р. Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 (двісті) годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 05.06.2019 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, та 24.12.2019 належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, та графіком виходу на роботу з26.12.2019 по 31.12.2019, а також попередженим про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, в період з 26.12.2019 по 31.12.2019без поважних причин не приступив до виконання громадських робіт при КП «Червонограджитлокомунсервіс», чим ухилився від відбуття покарання та не відпрацював призначене покарання у виді 200 годин громадських робіт.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто як кримінальний проступок, що передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, є людиною молодого віку, раніше судимий, не працює, неодружений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді арешту, в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 , був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 05.06.2019 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, покарання не відбув. Дане судове рішення набрало законної сили 06.07.2019 р.. Таким чином, ОСОБА_4 будучи засудженим, після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, відтак, враховуючи вимог ч.1 ст. 71 КК України, для призначення остаточного покарання слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому, у даному кримінальному провадженні, не обирався.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (один) місяць арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 05.06.2019 року, із застосуванням п.4 ч.1 ст. 72 КК України де 1 (одному) дню арешту відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (один) місяць 25 (двадцять п`ять) днів арешту

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1