Справа № 462/6757/21
провадження 1-кс/462/1739/21
У Х В А Л А

04 жовтня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду клопотання прокурора Франківського окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Франківського окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 88,7 кв.м., на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), яке належить на праві власності ОСОБА_4 .

Свої вимоги мотивує тим, що сектором дізнання ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000036 від 03 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_5 в порядку здійснення представництва інтересів держави, за наслідками моніторингу відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та опрацювання матеріалів інвентаризаційних справ в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» виявлено копію свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 16.06.1998 Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, згідно якого ОСОБА_6 є власником нежитлових приміщень загальною площею 159,3 кв.м., які знаходяться на АДРЕСА_1 .

При цьому, за наслідками пошуків в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за вищевказаною адресою не виявлено жодної інформації про зареєстровані речові права ОСОБА_6 на будь-які приміщення на АДРЕСА_1 , але встановлено, що 16.06.2021 державним реєстратором Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_7 проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_8 на нежитлові приміщення площею 88,7 кв.м. за вищевказаною адресою на підставі свідоцтва про право власності, яке видане згідно наказу Департаменту землеустрою та планування забудови міста Львова від 16.05.2000 № 516.

В якості підстави для державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_8 на спірне майно, державним реєстратором зазначено свідоцтво про право власності видане 16.05.2000 Обласним управлінням житлово-комунального господарства.

З тексту вказаного свідоцтва вбачається, що Департамент землеустрою та планування забудови міста Львівського міськвиконкому посвідчує, що в цілому нежитлові приміщення (підвал), розташовані у АДРЕСА_1 дійсно належать ОСОБА_8 на праві приватної власності.

Із змісту зазначеного свідоцтва також слідує, що воно видане на підставі наказу Департаменту землеустрою та планування забудови міста від 16.05.2000 № 516/00.

При цьому, до матеріалів електронної реєстраційної справи № 101 державним реєстратором, окрім свідоцтва про право власності видане 06.04.2001 долучено також й довідку, видану 08.02.2021 Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 1/1050.

З вказаної довідки вбачається, що згідно інвентаризаційних матеріалів ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012 нежитлові приміщення (підвал) на АДРЕСА_1 зареєстровані на праві власності за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, виданим 16.05.2000 на підставі наказу департаменту землеустрою та планування забудови м. Львова № 516 від 16.05.2000. Нежитлові приміщення (підвал), загальною площею 88,7 кв.м.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, який посвідчено 21.08.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_4 (відповідач) купив нежитлові приміщення (підвал), що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 .

Водночас, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 03.08.2021 окружною прокуратурою встановлено, документи, які стали підставою для реєстрації права приватної власності за ОСОБА_8 на нежитлові приміщення ніколи не видавались, а відтак об`єкт нерухомого майна незаконно вибув з комунальної власності.

Так, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, поданої 16.06.2021 за реєстраційним номером 462622769, державним реєстратором Пустомитівської районної державної адміністрації ОСОБА_7 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.06.2021 № 58787712, на підставі якого відкрито розділ (реєстраційний номер 101) на нежитлове приміщення, площею 88,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_8 (номер запису про право власності 42538219).

Водночас, у поданих заявником для проведення державної реєстрації документах (свідоцтві про право власності та довідці ОКП ЛОР «БТІ та ЕО») зазначено про те, що власником майна є саме ОСОБА_8 , тобто зовсім інша особа через відмінність по-батькові.

Незважаючи на очевидну відмінність відомостей про особу у поданих документах із відомостями про особу заявника, державним реєстратором здійснено державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_8 , в той час коли свідоцтвом про право власності на майно від 16.05.2000 посвідчувалось право власності саме ОСОБА_8 і були будь-які інші відомості про особу власника майна дата народження, серія і номер паспорта, або реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Слід зазначити, що при формуванні заяви про державну реєстрацію прав державним реєстратором використано реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у с. Лелехівка Яворівського району Львівської області.

Фізична особа з ідентичним ім`ям прізвищем по-батькові та РНОКПП, також була власником житлового будинку АДРЕСА_2 до моменту його відчуження за договором купівлі-продажу від 13.01.2021.

Факт недостовірності відомостей, наведених у свідоцтві про право власності від 16.05.2000, яке нібито видане Обласним управлінням житлово-комунального господарства на підставі наказу департаменту землеустрою та планування забудови м. Львова № 516 від 16.05.2000 також підтверджується відсутністю реєстрації наказу директора департаменту землеустрою та планування міста від 16.05.2000 № 516 в книзі реєстрації наказів директора департаменту землеустрою та планування міста.

Вищенаведені обставини не тільки спростовують факт видачі 16.05.2000 наказу директора департаменту землеустрою та планування міста № 516, але й ставлять під сумнів правомірність видачі свідоцтва про право власності від 16.05.2000, яке нібито було видане на підставі вказаного наказу.

Також, з метою попередження та недопущення подання державним реєстратором ОСОБА_7 вищевказаного запиту, ОСОБА_8 , під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на спірне майно, також подано довідку, видану 08.02.2021 Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 1/1050.

Водночас, така довідка № 1/1050 від 08.02.2021 Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» не видавалась, що також підтверджується листом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 21.07.2021 № 3327.

28.09.2021 прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова у вказаному кримінальному провадженні визнано речовим доказом нежитлове приміщення, площею 88,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101).

Крім, цього Франківською окружною прокуратурою м. Львова, підготовлено позов про витребування вищевказаного майна та скасування державної реєстрації.

Враховуючи вищенаведене, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить клопотання задовольнити.

Слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без повідомлення власника майна (нежитлового приміщення) ОСОБА_4 , оскільки, беручи до уваги, що предметом кримінального правопорушення є вказане приміщення, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000036 від 03.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України по факту того, що невстановлена особа шляхом обману заволоділа чужим майном, а саме: нежитловими приміщеннями площею 68 кв.м., що знаходяться на АДРЕСА_3 та нежитловим приміщенням площею 88,7 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1 .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 16.06.2021 державним реєстратором Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_7 проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_8 на нежитлові приміщення площею 88,7 кв.м. (РНОНМ 101) за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою внесення запису державним реєстратором слугувало свідоцтво про право власності, яке видане Обласним управлінням житлово-комунального господарства від 16.05.2000 № 516.

Разом з тим, відповідно до листа Управління комунальної власності Львівської міської ради будинок за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності згідно з рішення Шевченківського райвиконкому м. Львова № 192 від 1987 року. При цьому, з 1998 року на підвальне приміщення площею 88,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 договорів купівлі-продажу Управлінням комунальної власності не укладалося, у користування зазначене приміщення не передавалося.

Таким чином, слідчим суддею достовірно з`ясовано, що у прокурора існують обґрунтовані підозри того, що підвальне площею 88,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 могло вибути з комунальної власності м. Львова в результаті шахрайських дій невстановленої особи.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що у подальшому вказане приміщення перейшло у власність ОСОБА_4 на підстав договору купівлі-продажу, посвідченого 21.08.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , реєстраційний № 2605.

28.09.2021 року постановою прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 нежитлове приміщення, площею 88,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101) визнано речовим доказром у кримінальному провадженні № 000036 від 03.08.2021 року.

Крім цього, Франківською окружною прокуратурою м. Львова підготовлено цивільний позов про витребування вищевказаного майна з власності ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на приміщення площею 88,7 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Львів, пл. Святого Теодора, 8 (реєстраційний номер 101) з метою запобігання подальшого відчуження та перетворення майна, що може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та у подальшому може призвести до завданню шкоди законним правам та інтересам територіальної громади м. Львова.

Враховуючи, що вищевказане приміщення відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, а також, те, що прокурор у клопотанні довів необхідність арешту приміщення, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу та враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 88,7 кв.м., на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), яке належить на праві власності ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Франківського окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Копію ухвали направити для відома та виконання ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.