У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000694 заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000694, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.11.2021 року.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 17.11.2021 близько 06.40 год. працівниками СРПП ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, траса Н-13 230 км., було зупинено транспортний засіб марки ГАЗ-САЗ 3507 СПГ, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_5 , який перевозив деревину без відповідних документів.
17.11.2021 в період часу з 06:55 години по 07:30 годину було проведено огляд місця події за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Оноківці, автомобільна дорога Н-13, в ході виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ГАЗ-САЗ 3507 СПГ», номерний знак НОМЕР_1 , з дровами в багажному відділенні, який було поміщено на спеціальний майданчик відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, що розташовується за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, будинок 55, та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_2 .
Враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб марки «ГАЗ-САЗ 3507 СПГ», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_2 відповідаєть критеріям, визначеним ст. 98 КПК України і є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти на такі арешт.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд без його участі не подавав.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Витягом з ЄРДР підтверджено, що слідчим відділенням ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000694 від 17.11.2021 року, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 246 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що 17.11.2021 року було проведено огляд місця події за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Оноківці, автомобільна дорога Н-13, в ході виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ГАЗ-САЗ 3507 СПГ», номерний знак НОМЕР_1 , з дровами в багажному відділенні, який було поміщено на спеціальний майданчик відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, що розташовується за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, будинок 55, та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_2 .
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6)наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки «ГАЗ-САЗ 3507 СПГ», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , тобто третя особа, яка не має відношення до вказаного кримінального провадження.
Крім того, досудове розслідування кримінального провадження №0000694 від 17.11.2021 року, проводиться за ч. 1 ст. 246 КК України, санкція якої не передбачає конфіскацію майна, тому на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації.
Також слідчим не надано доказів того, що в межах даного кримінального провадження комусь повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках кримінального провадження №0000694 від 17.11.2021 року.
Більше того, слідчий суддя констатує, що згідно протоколу огляду місця події від 17.11.2021, слідчим разом з транспортним засобом марки «ГАЗ-САЗ 3507 СПГ», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтвом про реєстрацію до нього, було вилучено деревину, яка згідно постанови слідчого від 18.11.2021 не визнана речовим доказом у кримінальному провадженні. Одночасно, слідчий не просить накласти арешт на дереивну, хоча об`єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України є встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища.
З огляду на наведене, подане клопотання не містить підстав для арешту майна, що встановлені КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на майно, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000694 заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1