Справа № 473/4081/21
Номер провадження1-кп/473/82/2022
ВИРОК
іменем України

"10" січня 2022 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000572 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с.Щербанівське, Вознесенського району, Миколаївської області, з базовою середньою освітою, не працює, учень 2-го курсу Вознесенського професійного ліцею, не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий 01.03.2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ніч на 22.09.2021 року (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 перебував біля адміністративного будинку АДРЕСА_3 , в якому розташована Дорошівська сільська рада. Під час перебування біля вищезазначеної будівлі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення на виконання злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 проник через незачинене вікно до приміщення кабінету Дорошівської сільської ради. Перебуваючи у кабінеті, ОСОБА_4 таємно викрав wi-fi адаптер марки «TP-Link» моделі «TL-WN722N» вартістю 315 гривень, щоденник марки «BUROMAX STRONG» червоного кольору вартістю 116 гривень 72 копійки, щоденник марки «BUROMAX ESTILO» зеленого кольору з принтом «квітів» вартістю 100 гривень 37 копійок (усього на загальну суму 532 гривні 09 копійок), після чого покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв Дорошівській сільській раді матеріальну шкоду на загальну суму 532 гривні 09 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, не заперечував жодної з обставин зазначених в обвинувальному акті, та на підставі ст.63 Конституції України відмовився давати покази.

Представник потерпілого Дорошівської сільської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд в її відсутності. З огляду на відсутність заперечень від учасників процесу та враховуючи положення ст.325 КПК України судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у відсутності представника потерпілого.

Клопотань про допит свідків та представника потерпілого - сторони не заявляли, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) - вони судом не досліджувалися.

В ході судового розгляду провадження прокурором було надано документи кримінального провадження та на їх підставі встановлено, що 22.09.2021 року за №9241 в інформаційно-телекомунікаційній системі Національної поліції журнал єдиного обліку Вознесенського РУП ГУНП було зареєстровано повідомлення, яке надійшло від ОСОБА_6 про факт крадіжки з приміщення Дорошівської сільської ради. Також 22.09.2021 року згідно з протоколом від цієї ж дати від ОСОБА_6 було прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення.

22.09.2021 року було оглянуто місце події - приміщення Дорошівської сільської ради, про що складено відповідний протокол від 22.09.2021 року з фототаблицями. Під час огляду нічого вилучено не було.

Виконкомом Дорошівської сільської ради була видана довідка про те, що 2 викрадені щоденника були придбані за кошти сільського бюджету.

На підставі заяви від 28.09.2021 року ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції 2 блокноти та роутер, які він викрав з Дорошівської сільської ради. Вказані предмети були оглянуті слідчим та складено відповідний протокол огляду предметів від 28.09.2021 року з фото таблицями, які постановою від 28.09.2021 року вони були визнані речовими доказами та передані на зберігання представнику потерпілого.

Вартість викрадених щоденників було встановлено на підставі висновку товарознавчої експертизи від 12.10.2021 року №СЕ/19/115-21/13495-ТВ, а вартість wi-fi адаптера - даними інвентаризаційного опису Дорошівської сільської ради станом на 24.12.2020 року.

Під час слідства за участю ОСОБА_4 було проведено слідчий експеримент, про що було складено протокол від 29.10.2021 року з фототаблицями, під час якого ОСОБА_4 відтворив спосіб проникнення до приміщення кабінету Дорошівської сільської ради та вказав, як саме він викрав майно, належне потерпілому.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст.ст.89, 94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено та суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом встановлено не було,

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий та був звільнений від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком суду, характеризується посередньо за місцем проживання та місцем навчання; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра - не перебуває; те, що він має родину, його молодий вік, дані досудової доповіді органу пробації від 24.12.2021 року про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений згідно із ст.12 КК України належить до тяжких злочинів проти власності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ч.3 ст.78 КК України згідно із якою у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу, тобто за сукупністю вироків.

Так обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений згідно із вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.03.2021 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та вчинив новий злочин в період іспитового строку, а саме в ніч на 22 вересня 2021 року, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.71 КК України.

Також суд враховує, що згідно із Постановою Верховного Суду від 14 вересня 2021 року справа №127/25037/17 провадження № 51-4700км20 визначено, що: «12. … призначення статті 75 КК полягає у наданні засудженій особі можливості протягом іспитового строку підтвердити можливість її виправлення і інтеграції у суспільство без відбування призначеного покарання. 18. Аналіз наведених вище положень закону та судової практики дає можливість зробити висновок, що у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку».

При цьому суд враховує, що на момент ухвалення вироку у даному провадженні не набрав законної сили вирок суду, постановлений 24.12.2021 року Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області в провадженні №473/4401/21 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та із застосуванням положень ст.71 КК України йому призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Станом на 10 січня 2022 року вказаний вирок не набрав законної сили, тому він не може бути врахований при призначенні покарання на підставі ст.71 КК України, як такий, що не набрав законної сили.

Питання, пов`язані з виконанням вироку відносно ОСОБА_4 , який ще не набрав законної сили, та вироку у даному кримінальному провадженні можуть бути вирішенні в порядку виконання вироків згідно п.11 ч.1 ст.537, 539 КПК України.

Матеріальна шкода, завдана злочином, у розмірі 532 гривні 09 копійок відшкодована потерпілому під час досудового слідства шляхом повернення викраденого майна. Цивільний позов відсутній.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за предявленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, ч.3 ст.78 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.03.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, та призначити йому остаточно покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком обчислювати з моменту взяття обвинуваченого під варту після набрання вироком законної сили.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 та доставки його до ДУ «Миколаївського слідчий ізолятор» доручити Вознесенському РУП ГУНП України в Миколаївській області після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 1372,96 грн.

Речові докази, а саме: wi-fi адаптер марки «TP-Link» моделі «TL-WN722N», щоденник марки «BUROMAX STRONG» червоного кольору, щоденник марки «BUROMAX ESTILO» зеленого кольору з принтом «квітів» - залишити потерпілому, як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1