Справа № 461/1608/22
Провадження № 1-в/461/43/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2022 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника медичної установи ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_5 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою,
ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про його звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із захворюванням останнього на тяжку хворобу. В обґрунтування заяви покликається на те, що має тяжке захворювання. На підставі викладеного просить заяву задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив.
Лікар багатопрофільної лікарні ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву ОСОБА_5 підтримав
Засуджений ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд справи без його участі, заяву про звільнення від відбування покарання підтримав.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 10.09.2015 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі.
Прибув 28.01.2022 року із Менської ВК №91 Чернігівської області на лікування до Львівської багатопрофільної лікарні (№19) філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати зокрема питання про звільнення від покарання за хворобою.
Згідно ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
Згідно з представленим висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_5 від 18.03.2022 року, у останнього встановлено рак сечового міхура. T4N1M0, IV стадія. IV клінічна група. Гематурія.
Відповідно до порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього порядку.
Зазначене у висновку лікаря від 18.03.2022 року захворювання ОСОБА_5 , дійсно входить до вищезатвердженого переліку.
В той же час, згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 2-3 постанови «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28 вересня 1973 року, сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й ураховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З вивчення особової справи засудженого ОСОБА_5 , встановлено, що останній засуджений за особливо тяжкий злочини, зокрема ч.1 ст.115 КК України, за період відбування покарання мав стягнення, що не свідчить про його виправлення, заохочень не має.
Матеріали справи свідчать про те, що засуджений перебуває на лікуванні у Львівській багатопрофільній лікарні (№19) філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області.
Суд встановив, що засуджений ОСОБА_5 отримує в лікарні установи симптоматичне лікування, яке здійснюється за державний рахунок, його стан здоров`я підтримується лікарями на належному рівні та не перешкоджає утриманню в установі виконання покарань. Крім цього, ОСОБА_5 не зазначає, куди планує вибути після звільнення, не зазначено, які близькі родичі можуть забрати його з лікарні, сім`ї та родичів не має, а тому суд вважає, що у разі звільнення останній не зможе самостійно забезпечити собі достатній рівень медичного обслуговування, що призведе до істотного погіршення його стану.
Відтак, суд вважає, що хвороба ОСОБА_5 за своєю тяжкістю та характером на даний час не перешкоджає відбуванню ним покарання, а отримання постійної професійної медичної допомоги запобігає серйозному погіршенню стану здоров`я та інших тяжких наслідків. З метою досягнення мети кримінального покарання, виправлення засудженого, забезпечення його права на належну медичну допомогу за рахунок держави, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою.
Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою відповідно до ст. 84 Кримінального кодексу України - відмовити
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1