Провадження № 1-кс/524/3122/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участі: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту в матеріалах кримінального провадження, зареєстрованого 05.11.2021 року в ЄРДР за №0001882 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001882, а саме просила накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 належного ОСОБА_5 ( НОМЕР_2 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. На підставі ч. 2 ст. 170 КПК Українипросиларозглянути клопотання про арешт майна без виклику осіб, у власності та володінні яких знаходиться зазначене майно.

В обґрунтування клопотання зазначила, що вищевказане майно постановою дізнавача від 05.11.2021 року було визнано речовими доказами та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, отже накладення арешту необхідно з метою його збереження.
У судове засідання прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 не прибула, просила розглянути клопотання без її участі, про що надала письмову заяву.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.
У ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 962 Кримінального кодексу України.
Відповідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
На обґрунтування клопотання прокурор посилалась на необхідність накладення арешту для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Крім того вказала, що у ході досудового розслідування з вилученими речовим доказом необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, зокрема, призначити та провести технічну експертизу документу з метою встановлення факту підробки посвідчення водія серії.

Слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такого вручання у права особи, відсутні жодні перешкоди для продовження досудового розслідування і мета досудового розслідування може бути досягнута і без накладення арешту, враховуючи, що посвідчення водія було видано його власником добровільно.

Звідси клопотання про арешт майна не є обґрунтованим, а отже таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити прокурору Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про накладення арешту в матеріалах кримінального провадження, зареєстрованого 05.11.2021 року в ЄРДР за №0001882 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: