Справа № 638/7784/20
Провадження № 1-кс/638/2677/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду заяву про самовідвід слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_3 за клопотанням слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001743 від 05.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_3 надійшло клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001743 від 05.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
29.11.2021 року слідчим суддею ОСОБА_3 було заявлено самовідвід з тих підстав, що у його провадженні перебувала цивільна справа за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки - 2017» до ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними, за результатами розгляду якої 29.11.2021 року суддею ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, визнано недійсним договір зберігання №01/07 від 17.07.2017 року, №02/07 від 17.07.2017 року, №03/07 від 17.07.2017 року, які укладені між ОСОБА_5 та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017»; визнано недійсним третейські застереження, що містяться в пункті 6.1 договору зберігання №01/07 від 17.07.2017 року, в пункті 6.1 договору зберігання №02/07 від 17.07.2017 року, в пункті 6.1 договору зберігання №03/07 від 17.07.2017 року, які укладені між ОСОБА_5 та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017».
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 року зазначена заява розподілена в провадження слідчого судді ОСОБА_1 ..
В судове засідання слідчий суддя не з`явився, про розгляд повідомлявся.
Виходячи з принципу диспозитивності, згідно з яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, суд вважає за можливе розглянути питання щодо самовідводу за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Вирішуючи по суті заявлений слідчим суддею ОСОБА_3 самовідвід, приходжу наступних висновків.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст.129 Конституції України, ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).
Частиною 1 статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно положень ст.80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.
Згідно ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Окрім того, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою, та не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні (ч.2 ст75, ст.76 КПК України).
Так, частиною першою ст.76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Згідно ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Частина сьома пункт перший статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
З аналізу вказаних норм права вбачається, що національним законодавством особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Згідно з ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Серед таких випадків є, зокрема, те, що у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).
Заявлений слідчим суддею самовідвід мотивований тією обставиною, що суддею ОСОБА_3 розглянуто справу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки - 2017» до ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними та суддею надано оцінку договорам №01/07 від 17.07.2017 року, №02/07 від 17.07.2017 року, №03/07 від 17.07.2017 року, які укладені між ОСОБА_5 та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Черемушки-2017».
Заявляючи відвід слідчий суддя припустився наявності потенційної недовіри в майбутньому у стороннього спостерігача до рішення, які будуть прийняті ним в майбутньому.
При цьому, ЄСПЛ в рішенні «Лендон, Очаковскі-Лоран і Жулі проти Франції від 22 жовтня 2007 року» в п. 76 зазначив, що презумпція особистої неупередженості судді чинна, доки немає доказів протилежного.
На думку суду, вказана обставина, за відсутності інших обставин, що б викликали сумнів в об`єктивному та рівному ставленні судді до учасників провадження, не є обставиною, яка може викликати сумнів у неупередженості судді та унеможливлювала б винесення об`єктивного рішення у справі з дотриманням загальних засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України. Будь-яких конкретних даних про упередженість слідчого судді, зацікавленість або інші прояви безсторонності, не надано та під час розгляду заяви про самовідвід не встановлено.
Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_3 у ході розгляду заяви про самовідвід, судом встановлено не було. Ухвалене суддею ОСОБА_3 рішення по цивільній справі, не може слугувати підставою для самовідводу як слідчого судді у кримінальному провадженні.
На підставі наведеного суд приходить до висновку, що визначених ст.ст.75, 76 КПК України підстав для відводу слідчого судді, не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.
п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_3 за клопотанням слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001743 від 05.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1