Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

16 вересня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 06 серпня 2021 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 06 серпня 2021 року задоволено клопотання начальника Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Накладено арешт на транспортний засіб «Урал-4320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , а фактичним користувачем ОСОБА_6 , та 39 колод деревини, ззовні схожих на породу «сосна» і встановлено повну заборону власнику, користувача чи інші особі користуватись та розпоряджатись вказаним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі володілець майна ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що у клопотанні прокурора відсутній чіткий перелік вилученого майна, індивідуальні ознаки деревини та її об`єм, відомості про фактичного власника (користувача), в якого вона була вилучена, та не вказано номер кузова, рами автомобіля. Вказані відомості відсутні і в оскаржуваній ухвалі.

Також апелянт вважає, що відсутні докази того, що даний автомобіль має ознаки речового доказу, а сам ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного у даному провадженні. Зазначив, що постанова слідчого про визнання вилученого майна речовими доказами не містить жодного обґрунтування, яким саме критеріям, передбаченим ст.98 КПК, відповідає це майно.

Апелянт покликався на те, що у клопотанні прокурора та в ухвалі слідчого судді відсутнє посилання на будь-які докази, які б свідчили, що вилучені колоди були здобуті ОСОБА_6 злочинним шляхом. Натомість, ОСОБА_6 зазначав, що дані колоди дерев зберігались на подвір`ї його родича тривали час, і він перевозив їх для опалення власного домогосподарства.

Крім того, заборона на користування цим автомобілем позбавить ОСОБА_6 доходів, оскільки він заробляє здійснюючи перевезення.

Апелянт володілець майна ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ відділення поліції №7 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Зокрема, 06 серпня 2021 року до відділення поліції №7 надійшло повідомлення поліцейського групи реагування патрульної поліції про те, що цього дня близько 06.00 год. ним було зупинено транспортний засіб марки «Урал-4320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого перевозив деревину, зовні схожу на породу «сосна» в кількості 39 колод різного діаметру та довжини, не маючи документів на вказану деревину, а на колодах були відсутні бирки.

Так, частина 1 ст.170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч.2 ст.170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, частина 1 ст.98 КПК визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою заступника начальника СВ відділення поліції №7 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 вказаний автомобіль та завантажені у ньому колоди деревини в кількості 39 штук визнано речовими доказами та передано для зберігання відповідальному по речових доказах ВП №7.

Як вірно встановив слідчий суддя під час розгляду клопотання, вказаний автомобіль та наявні у ньому 39 колод деревини, ззовні схожих на породу «сосна», відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК.

Зокрема, відомості у даному кримінальному провадженні були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, диспозиція якого передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

При цьому, ОСОБА_6 не було надано органу досудового розслідування жодних доказів, які б підтверджували законність походження вилученої деревини. Не було встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду.

Тому, на даний час існують всі підстави вважати, що автомобіль марки «Урал-4320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є знаряддям кримінального правопорушення, а вилучені колоди деревини його предметом, тому вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК, має ознаки речового доказу, а не застосування арешту може привести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що при постановленні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст.173 КПК, були враховані, наведені в клопотанні слідчого, правові підстави для арешту майна, передбачені ст.170 КПК, мета забезпечення кримінального провадження.

Також, у відповідності до ч.3 ст.170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому доводи ОСОБА_6 про те, що він не має статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні як про підставу відмову у накладенні арешту на майно, не ґрунтуються на законі.

Обґрунтованих доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі ОСОБА_6 не наведено, матеріалами клопотання не встановлено, і при апеляційному розгляді не здобуто.

Щодо наявності певних недоліків у клопотанні прокурора про арешт майна, на які вказував апелянту своїй скарзі, то вони не є істотними та не можуть слугувати підставою для відмови у накладенні арешту на майно.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є законною, обґрунтовано, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 06 серпня 2021 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3