№ 336/8606/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001038 від 07.09.2021, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утримані малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого середню освіту, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.12.2020 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості на підставі ст.468, 469, 472 КПК України, укладеної 20.09.2021 згідно з умовами якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість і щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, склад якого становить ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, що скоєне за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2020 ОСОБА_5 , засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виггляді 120 годин громадських робіт.

03.03.2021 до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації», від Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшов на виконання вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2021 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

29.03.2021 ОСОБА_5 з`явився до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та під особистий підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про правові наслідки за ухилення від відбування призначеного покарання. В цей же день ОСОБА_5 отримав направлення на СКП «Запорізька ритуальна служба» для відбування призначеного покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Наказом №41-к від 29.03.2021 ОСОБА_5 направлений для відбуття громадських робіт до «Східного» кладовища, де з 30.03.2021 фактично приступив до відбуття призначеного покарання.

08.04.2021 на адресу Шевченківського РВ з питань пробації надійшли повідомленні з СКП «Запорізька ритуальна служба» згідно яких було встановлено, що ОСОБА_5 з 08.04.2021 не з`являється для відбування покарання.

10.09.2021 від СКП «Запорізька ритуальна служба» було отримано відповідь, відповідно до якої встановлено, що станом на 10.09.2021 ОСОБА_5 відпрацював 36 годин громадських робіт.

Відповідно до ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання вважається - систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини.

Таким чином, ОСОБА_5 , умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного останньому вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2020, не відпрацювавши при цьому загалом 84 годин громадських робіт з загальної кількості призначеного вироком суду покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно довимог угоди про визнання винуватості від 20.09.2021, укладеної між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , сторонами угоди узгоджене покарання за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України: враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, беззастережне визнання своєї винуватості, тому сторони дійшли згоди щодо можливості призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення(проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України, у виді обмеження волі строком на 1(один) рік, із застосуванням положень ст.75,76КК України. Так, сторони вважають за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік. При цьому, обов`язки передбачені ст.76 КК України, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, а саме, обмеження їх права оскарження вироку згідно зі ст. 394, 424 КПК України. Підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена зазначена угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.4 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілими.
В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження просять затвердити угоду.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема, кримінальних проступків, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, кримінальне правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним, згідно з вимогами ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Обставинами, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду в порядку, передбаченому ст.468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що прокурором враховано всі обставини, що мають бути взяті до уваги при укладенні угоди про визнання винуватості на виконання вимог ст. 470 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання роз`яснено обвинуваченому відповідно до ст.473, 476 КПК України наслідки укладення та затвердження угоди, а також невиконання, зокрема, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши дотримання вимог ст.472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не встановив процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси. Також, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, натомість, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Як передбачено ч.2,3 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених ч.1,2 цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
При цьому, необхідно звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши мінімальний іспитовий строк згідно зі ст.75 КК України, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні застосовані не були.
Майнова або моральна шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення спричинена не була, цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.09.2021, укладену між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, а також виконає обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1