Справа № 1-34/03
Провадження № 1-о/456/7/2021
УХВАЛА
іменем України

07 грудня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2018 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_7 від 12.07.2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003, згідно якої останній просив відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами на підставі п. 1, 2 ч. 2 ст. 459 КПК України, та на підставі ч. 3 ст. 466 КПК України винести ухвалу якою призупинити виконання вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р.

Окрім цього, ОСОБА_7 надіслано декілька заяв доповнень до основної заявив, а саме доповнення до заяви від 09.08.2018, яке надійшло на адресу суду 18.09.2018, доповнення до заяви від 07.12.2020 надійшло на адресу суду 27.01.2021, від 11.01.2021 надійшло 24.02.2021, від 16.03.2021 надійшло на адресу суду 07.04.2021, від 12.04. 2012 надійшло на адресу суду 07.05.2021, від 21.04.2021 надійшло на адресу суду 24.05.2021, від 05.05.2021 надійшло 09.08.2021, від 11.05.2021 надійшло 27.08.2021. У вказаних заявах просить розглядати такі разом з первинною заявою від 12.07.2018.

Так у поданій заяві вказав, що вироком Апеляційного суду Львівської області, ухвалений як судом першої інстанції 14 листопада 2003 року у кримінальній справі № 1-34/03 його засуджено за вчинення злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Нововиявленими обставинами ОСОБА_7 посилаючись на п.1, 2 ч. 2 ст. 459 КПК України вважає штучне створення та підробку доказів, завідомо свідомі неправдиві показання свідків, а також зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження. Вказане виразилось в умисних діяннях, які містять склад злочинів, що підпадають під кваліфікацію ч.2 ст. 364, ч. 3 ст.365, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 373, ч. 2 ст. 374, ч.2 ст. 375, ч.2 ст. 384 КК України, а саме зловживання владою і перевищення службових повноважень працівниками правоохоронного органу, що супроводжувалось насильством і спричинило тяжкі наслідки, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності по особливо тяжкому злочину, примушування давати показання з застосуванням насильства, порушення права на захист, що спричинило тяжкі наслідки постановлення суддею завідомо неправосудного вироку, та завідомо неправдиві покази поєднані з обвинуваченням у особливо тяжкому злочині.

Про, те що суд бачив всі порушення органів слідства і прокуратури м. Стрия та сам йшов на порушення закону безспірно свідчить окрема постанова Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року.

Такі дії експерта, свідків, органів слідства і суду призвели до постановлення відносно нього завідомо неправосудного рішення. На підставі наведеного просив задоволити його заяву.

В судове засідання ОСОБА_7 не з`явився у зв`язку з тим, що відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ФКУ ВК-18 УФСІН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу. Про розгляд заяви ОСОБА_7 був належним чином повідомленим, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки від 10.11.2021, яка повернулось на адресу суду 03.12.2021.

Окрім цього, на адресу суду повернулись матеріали доручення про допит засудженого ОСОБА_7 шляхом проведення відеоконференції без виконання. Так, як вбачається з відповіді Лабитнангського міського суду Ямало Нанецького автономного округу у відповідності до Європейської конвенції про взаємну правову допомогу у кримінальних справах, Старсбург, 20.04.1959 Лабитнангському міському суду Ямало Ненецького автономного округу Російської Федерації доручено організувати допит ОСОБА_7 , відбуваючого покарання у виді довічного позбавлення волі в ФКУ ВК-18 УФСІН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу шляхом відео конференції через програмне забезпечення https://trueconf.ru, через сайти https://vkz.court.gov.ua, https://www/skype.com.

З відповіді ФКУ ВК-18 УФСІН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу на запит суду вбачається, що у закладі відсутня технічна можливість проведення відеоконференції шляхом вказаного у запиті програмного забезпечення.

У Лабитнангському міському суді Ямало -Ненецького автономного округу також відсутня технічна можливість організації відеоконференції за допомогою вказаного у запиті програмного забезпечення.

Окрім цього, отримавши повідомлення про час та місце розгляду справи, засуджений ОСОБА_7 з жодними заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався, а відтак колегією суддів вирішено розглянути заяву ОСОБА_7 у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 466 КПК України, проти чого учасники кримінального провадження не заперечили.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні при вирішенні вказаної заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами покладалась на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами. Вказав, що всі докази досліджувався та оцінювались судом під час розгляду справи по суті, окрім цього вирок суду був переглянутий касаційною інстанцією та залишений без змін.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_6 , прокурора, вивчивши заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Так, оглядом матеріалів справи №1-34/03 встановлено, що вироком колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України та відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів, ОСОБА_7 засуджено до довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 30.03.2004 касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 щодо ОСОБА_7 без змін.

07.08.2018 на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою колегії суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.09.2018 вказану заяву ОСОБА_7 було повернуто заявнику.
Ухвалою колегії судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 03.07.2020 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задоволено частково. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.09.2018 скасовано та призначено новий розгляд справи у суді першої інстанції.
27.07.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області справа передана для розгляду головуючому судді ОСОБА_1 у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ..
07.08.2020 ухвалою колегії суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області заява ОСОБА_7 була призначена до розгляду у судовому засіданні.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України обсяг перевірки справи обмежується поданою заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Якщо при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами буде встановлено, що нововиявлені обставини не підтвердились або не справили істотного впливу на законність та обґрунтованість судового рішення, що переглядалося, суд має постановити ухвалу про залишення поданої заяви без задоволення.

У відповідності до ч. 4 ст. 466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються.

Нововиявленими обставинами визнаються:1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно ч. 3 ст. 459 КПК України виключними обставинами визнаються:1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
У відповідності до ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Засуджений ОСОБА_7 нововиявленими обставинами передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 459 КПК України вважає той факт, що під час кримінального провадження мало місце штучне створення та підроблення доказів, зокрема працівниками слідчих органів у перелік речових доказів були включені сережки жовтого кольору, які знаходились у третьому пакеті, хоча таких там не було, неправильність та сумнівність висновків експертів, зокрема й висновку експерта Томащук № 23 від 18.04.2003, завідомо неправдиві показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які суттєво різняться між тими, які були надані ними у ході досудового розслідування та згодом у ході судового розгляду справи, та які лягли в основу вироку, яким його засудженого до довічного позбавлення волі.

Однак, колегія суддів критично відноситься до твердження засудженого ОСОБА_7 про наявність вищевказаних нововиявлених обставин для перегляду вказаного вироку з наступних підстав.

Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами є компромісним вирішенням конфлікту двох концептуальних підходів - необхідності виправлення допущеної судової помилки, що демонструє ефективність системи кримінальної юстиції, та забезпечення стабільності й непохитності судового рішення, що набрало законної сили, тобто додержання принципу правової визначеності.
При цьому провадження за нововиявленими обставинами здійснюється не з метою ревізії судового рішення, повторного розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення нового рішення (наприклад, для перекваліфікації діяння, пом`якшення чи посилення покарання), а з метою виправлення специфічних за своєю природою судових помилок. Провадження за нововиявленими, будучи самостійною формою оскарження й перевірки судових рішень, жодним чином не підміняє апеляційного та касаційного провадження, не є їхнім продовженням, відбувається не замість них, а за наявності для цього специфічних підстав. Тож така форма перевірки судових рішень не може мати резервного значення щодо апеляційного та касаційного проваджень.
Окрім того, нововиявлені обставини, будучи юридичними фактами, вказують на специфічні правозастосовчі помилки під час кримінального провадження, що пов`язані з особливими способами їх встановлення.
З огляду на те, що за завідомо неправдиве показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта у ст. 384 КК передбачено кримінальну відповідальність, тому належним засобом доказування існування викладених у заяві засудженого обставин слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Неправильний висновок судового експерта як одна з нововиявлених обставин (п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України) повинний бути установлений шляхом: 1) ухвалення та набрання законної сили вироком суду першої інстанції, в якому констатовано умисне перекручення суті проведених експертом дослідів, якщо висновки, яких він дійшов, явно суперечать фактам, встановленим ним же при експертному дослідженні, умисне заперечення встановлених фактів, умисну неправильну оцінку цих фактів, умисне приховування відомостей про факти; 2) постановлення та набрання законної сили ухвалою суду про закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності, ухвалою суду про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, за неможливості ухвалення обвинувального вироку; 3) винесення постанови дізнавачем, детективом НАБУ, слідчим, прокурором про закриття кримінального провадження, за неможливості ухвалення обвинувального вироку.
Таким чином, при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, разом з відповідною заявою суду необхідно надати належне підтвердження того, що висновки експертиз, які покладені в основу вироку є завідомо неправдиві або неправильні внаслідок допущеної помилки, тобто надати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би були встановлені такі факти.
Окрім того, виходячи із вищезазначеного, беручи до уваги те, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю природою не є повторним розглядом справи по суті, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей.
Згідно ст. 257 КПК України (в редакції від 28.12.1960 із змінами та доповненнями станом на 05.06.2003) суд першої інстанції при розгляді справи повинен безпосередньо дослідити докази в справі: допитати підсудних, потерпілих, свідків, заслухати висновки експертів, оглянути речові докази, оголосити протоколи та інші документи.

У відповідності до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим. Суд обгрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Окрім цього, під час судового розгляду у порядку ст. 306 КПК України ні прокурором ні іншими учасниками судового розгляду, зокрема ОСОБА_7 та його захисником не заявлялось жодних клопотань з приводу неповноти, суперечності фактичним обставинам справи

Також слід звернути увагу на той факт, що вирок Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003, яким ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено до довічного позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України був предметом касаційного перегляду, та такий залишений без змін./а.с.368-370 Т.3/

Належного підтвердження доводів у частини підроблення висновку експерта та (або) надання свідком завідомо неправдивих показань та підробку доказів засуджений не надав. Результатів здійснення кримінальних проваджень за вказаними фактами матеріали справи не містять

На підставі вище наведеного колегія суддів прийшла до обгрунтованого висновку, що обставини на які заявник ОСОБА_7 покликається як на нововиявлені у поданій ним заяві, а саме неповнота та неправдивість висновків експертів, завідомо неправдиві покази свідків та підроблення доказів не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 459 КПК України, такі висновки, показання та речові докази були предметом судового дослідження та таким була надана оцінка Апеляційним судом Львівської області у вироку від 14.11.2003, який залишений у силі ухвалою Верховного Суду України від 30.03.2004.

Одне лише посилання, без підтвердження належними доказами, на підроблення висновку експерта та завідомо неправдиві показанні свідка не може бути підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами, оскільки не є достатнім для сумнівів у законності остаточного й обов`язкового до виконання судового рішення, а тому колегія суддів на підставі ст. 467 КПК вважає що заява засудженого у частині перегляду вироку суду за нововияаленими обставини згідно п.1 ч. 2 ст. 459 не підлягає задоволенню.

Також як на правову підставу для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, засуджений ОСОБА_7 також покликається на п. 2 ч. 2 ст. 459 КПК України, а саме: зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження.

Слід звернути увагу, що правові підстави для здійснення судом кримінального провадження за нововиявленими обставинами, на час подання засудженим ОСОБА_7 заяви, регулювалось ст. 459 КПК України від 13.12.2012 у редакції від 10.06.2018 у якій був відсутній пункт 2 частини 2 вказаної статті (зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження), а саме такий пункт був виключений на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.
Вказана підстава згідно п.3 ч.3 ст. 459 КПК України була визнана як виключна обставина для перегляду рішень, які набрали законної сили.

Тобто, з огляду на вищевикладене колегія суддів прийшла до переконання про відсутність підстав для перегляду вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за тими нововиявленими обставини, на які посилається у заяві засуджений, а саме зловживання, слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження, оскільки у ч. 2 ст. 459 КПК України, такі відсутні, та на момент подання заяви були віднесені до виключних обставин.

На підставі вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що на підтвердження своїх доводів заявник не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених ним у заяві обставин, а тому суд не вважає вказані обставини нововиявленими, в розумінні ст. 459 КПК України (від 13.12.2012 у редакції від10.06.2018), тобто такі не можуть бути підставами для перегляду вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим заяву ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459-464, 466, 467 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_7 від 12.07.2018 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом семи діб із дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3