Справа № 559/2597/21
Провадження № 1-кс/559/452/2021
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
17 листопада 2021 року місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000337 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, -

В С Т А Н О В И В:
Клопотання обґрунтовується наступними доводами. ОСОБА_7 , в ніч з 16.09.2021 на 17.09.2021, перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень його матері ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень останній, умисно наніс не менше 10 ударів дерев`яною палицею по голові та тулубу потерпілої ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, перелому 9-10 ребер справа, лівобічний пневмогемоторакс (стан після операції, дренаж лівої порожнини по Бюлау), закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку які відповідно до п.2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.95 р.) відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а саме умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_7 , 17.09.2021, близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи по вулиці Сурмичі в м. Дубно, Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив вчинити крадіжку велосипеду, який знаходився поблизу аптеки «Бам», що в м. Дубно, по вулиці Сурмичі, 100, Рівненської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 17.09.2021, близько 11 години 30 хвилин, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб підійшов до велосипеду який знаходився поблизу аптеки «Бам», що в м. Дубно, по вулиці Сурмичі, 100, Рівненської області та діючи таємно повторно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку велосипеду.

Після чого, ОСОБА_7 вище вказаний велосипед перевів у своє протиправне володіння, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 704 гривні 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім цього, ОСОБА_7 , 19.09.2021, близько 18 години, перебуваючи по вулиці Конторська в м. Дубно, Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив вчинити крадіжку велосипеду марки «Україна», який знаходився поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 19.09.2021, близько 18 години, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб підійшов до велосипеду який знаходився поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 та діючи таємно повторно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку велосипеду марки «Україна».

Після чого, ОСОБА_7 вище вказаний велосипед марки «Україна» перевів у своє протиправне володіння, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 450 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

1.протоколом огляду місця події, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 де було вилучено дерев`яну палицю, вирізку з подушки з плямами темно-бурого кольору які зовні схожі на кров;

2.протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила, що тілесні ушкодження останній спричинив її син ОСОБА_7 , наносячи удари по її тілу дерев`яною палицею;

3.протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що тілесні ушкодження її матері ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_7 ;

4.протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 спричинив її син ОСОБА_7 ;

5.висновком експерта №130 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , де було виявлено тілесні ушкодження у виді закритої травми грудної клітки, перелому 9-10 ребер справа, лівобічного пневмогемотораксу (стан після операції, дренаж лівої порожнини по Бюлау), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку;

6.протоколом огляду місця події, а саме території поблизу аптеки «БАМ», що по вулиці Сурмичі, 100, в м. Дубно, Рівненської області де було зафіксовано слідову інформацію;

7.протоколом огляду місця події, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_7 та де було виявлено та вилучено велосипед;

8.протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка розповіла про обставини вчинення кримінального правопорушення;

9.поясненням ОСОБА_7 , який визнав факт крадіжки велосипеду поблизу аптеки «БАМ»;

10.протоколом огляду місця події за участю ОСОБА_7 , а саме території вулиці Пекарської в м. Дубно, Рівненської області де було виявлено та вилучено велосипед;

11.протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 який розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення;

12.поясненням ОСОБА_7 , який визнав факт крадіжки велосипеду поблизу житлового будинку в АДРЕСА_2 .

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 вчинив ряд нових корисливих кримінальних правопорушень в тому числі кримінальне правопорушення яке пов`язане із застосуванням насильства відносно своєї матері, за вчинення яких, останньому загрожує реальна міра покарання пов`язана з позбавленням волі. Враховуючи це, ОСОБА_7 покинув місце свого проживання та почав переховуватись від органу досудового розслідування. Так як місцезнаходження ОСОБА_7 було невідоме, 13.10.2021, на підставі ст.281 КПК України, ОСОБА_7 було оголошено в розшук. Крім того, ОСОБА_7 не стало завадою те, що 26.08.2021, відносно останнього постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, продовжено адміністративний нагляд до 26.02.2022, із встановленням певних обмежень. Про те перебуваючи під адміністративним наглядом, ОСОБА_7 на відмітки в Дубенський РВП ГУНП в Рівненській області не з`являвся, самовільно залишив місце проживання попри заборони суду з метою ухилення від адміністративного нагляду та почав переховуватись від органу досудового розслідування.

2. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 був неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, відбував реальну міру покарання в місцях позбавлення волі звідки був звільнений 19.05.2017. Звільнившись із місць позбавлення волі, останній на шлях виправлення не став, та почав знову вчиняти нові кримінальні правопорушення, за що був засуджений 14.02.2020, Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік. Про те навіть той факт, що перебуваючи на іспитовому строку, не завадив ОСОБА_7 вчинити нові кримінальні правопорушення, обвинувальні акти по яких на даний час знаходяться на розгляді у Дубенському міськрайонному суді Рівненської області, а саме: кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 може бути застосований.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та майновий стан.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки у разі застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту це не буде гарантувати належну поведінку підозрюваного, оскільки останній зможе вільно пересуватися та вчиняти нові кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_7 перебував під адміністративним наглядом та мав дотримуватись певних обмежень, але знехтував ними тим самим порушуючи покладені на нього обов`язки, та продовжив вчинення нових кримінальних правопорушень.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Враховуючи всі обставини вчинення даного кримінального правопорушення, а також, що даний злочин пов`язаний із застосуванням насильства (відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України), слідчий просить не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та просить його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні причетність до вчинення кримінальних правопорушень визнав частково, при обранні запобіжного заходу покладається на розсуд суду.

Захисник підозрюваного просила обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділенням Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000337 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України.

22.10.2021 до Дубенського міськрайонного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7

22.10.2021 винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Відповідно до повідомлення №14450/208/04/6-2021 від 17.11.2021 ОСОБА_7 було затримано на підставі ухвали суду від 22.10.2021.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Серед ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є:

1. Переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 вчинив ряд нових корисливих кримінальних правопорушень, в тому числі, кримінальне правопорушення, яке пов`язане із застосуванням насильства відносно своєї матері, за вчинення яких, останньому загрожує реальна міра покарання пов`язана з позбавленням волі. Враховуючи це, ОСОБА_7 покинув місце свого проживання та почав переховуватись від органу досудового розслідування. Так як місцезнаходження ОСОБА_7 було невідоме, 13.10.2021, на підставі ст.281 КПК України, ОСОБА_7 було оголошено в розшук. Крім того, ОСОБА_7 не стало завадою те, що 26.08.2021, відносно останнього постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, продовжено адміністративний нагляд до 26.02.2022, із встановленням певних обмежень. Проте перебуваючи під адміністративним наглядом, ОСОБА_7 на відмітки в Дубенський РВП ГУНП в Рівненській області не з`являвся, самовільно залишив місце проживання попри заборони суду з метою ухилення від адміністративного нагляду та почав переховуватись від органу досудового розслідування.

2. Вчинити інше кримінальне правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 був неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, відбував реальну міру покарання в місцях позбавлення волі звідки був звільнений 19.05.2017. Звільнившись із місць позбавлення волі, останній на шлях виправлення не став, та почав знову вчиняти нові кримінальні правопорушення, за що був засуджений 14.02.2020, Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік. Про те навіть той факт, що перебуваючи на іспитовому строку, не завадив ОСОБА_7 вчинити нові кримінальні правопорушення, обвинувальні акти по яких на даний час знаходяться на розгляді у Дубенському міськрайонному суді Рівненської області, а саме: кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України судом оцінені в сукупності та враховуються наступні обставини. ОСОБА_7 , який будучи раніше судимим, розуміючи наслідки вчинених ним протиправних діянь (можливе з позбавленням волі), все таки пішов на вчинення кримінальних правопорушень. ОСОБА_7 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його, для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті, до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень. Це підтверджує те, що ОСОБА_7 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ним злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 може бути застосований..

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. На думку суду, лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Слідчий вважає не можливим застосувати такий запобіжний захід як домашній арешт, про який клопотала сторона захисту, оскільки ОСОБА_7 проживає за однією адресою із мамою ОСОБА_8 , яка є потерпілою і відносно якої ОСОБА_7 вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Отже, судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного, оскільки не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим у судовому засіданні, а також, належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, обставин вчинення злочинів та особи підозрюваного.

Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого ОСОБА_7 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.

За таких обставин, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення ОСОБА_7 розміру застави, оскільки вчинений ним злочин із застосуванням насильства відносно своєї матері.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, строк дії ухвали необхідно встановити в межах строку досудового розслідування, який закінчується 21.12.2021.

Відповідно до статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000337 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 - запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, а саме до 21.12.2021.
Строк дії ухвали встановити до 21.12.2021.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненського слідчого ізолятора».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000337.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_7 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_7 про взяття його під варту.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали виготовлено 18.11.2021 о 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області ОСОБА_1