Справа № 133/636/21
Ухвала
Іменем України

"23" березня 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000682 від 30 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Козятинського району Вінницької області, українця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , неодруженого, студента Козятинського МВПУЗТ, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України,
за участю учасників провадження
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисників обвинуваченого адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , (в режимі відеконференції),
обвинуваченого: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),

встановив:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
28.02.2022 від прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 закінчується 31 березня 2022 року, кримінальне провадження ще не завершене, підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є особливо тяжким, відповідальність за його вчинення передбачена у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, враховуючи обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися, тому продовження запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подане клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Заперечила в задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою реалізації обвинуваченим, як громадянином України, придатним до військової служби за станом здоров`я і віком, конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни в умовах оголошеного в Україні воєнного стану.
16.03.2022 адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 подали до суду клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання для призову останнього на військову службу на час оголошеної мобілізації. Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_5 в зв`язку з введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та оголошенням мобілізації, через адміністрацію Вінницької установи виконання покарань №1 подав клопотання до Президента України про надання можливості, як громадянину України, придатному до війської служби за станом здоров`я і віком, як учасника бойових дій, виконати свій обов`язок по захисту Вітчизни. Репутація ОСОБА_5 як за місцем проживання, так і за місцем навчання є винятково позитивною, у інших кримінальних правопорушеннях останній не підозрюється, до адміністративної відповідальності не притягувався. Обгрунтування сторони обвинувачення того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, сторона захисту вважає безпідставними, оскільки з моменту вчинення вбивства ОСОБА_9 та затримання ОСОБА_5 , останнім не здійснено будь-яких дій щодо впливу на свідків чи потерпілих, так само як і не вчинено інших дій щодо перешкоджання чи переховування від органів слідства чи суду.
З огляду на вищенаведене, сторона захисту вважає, що наявні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою надання можливості обвинуваченому виконати свій обов`язок щодо захисту Вітчизни. У разі задоволення клопотання просять покласти на ОСОБА_5 обов`язок, що після звільнення з під варти останній протягом доби має стати на військовий облік в Козятинський райвійськкомат для мобілізації добровольцем, а після закінчення бойових дій з`явитися до суду для продовження розгляду справи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечили в задоволенні клопотання прокурора, підтримали своє клопотання щодо зміни обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою реалізації обвинуваченим конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни в умовах оголошеного в Україні воєнного стану.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , їх представник адвокат ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_12 23.03.2022 засобами електронного зв`язку надійшла заява про неможливість прибуття в судове засідання у зв`язку із сімейними обставинами, просив провести судове засідання у їх відсутність. Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу просив відхилити, а клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 тримання під вартою підтримав.
Розглянувши клопотання сторін кримінального провадження, заслухавши їх думки, суд дійшов таких висновків.
При розгляді заявлених клопотань суд враховує роз`яснення викладені у листі Верховного Суду від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зокрема у п. 3, згідно яких суди, здійснюючи правосуддя в умовах воєнного стану, мають зважати на те, що згідно зі ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що строк тримання під вартою у обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з ухвалою Калинівського районнoго суду Вінницької області від 31 січня 2022 року, закінчується 31.03.2022.
За загальною нормою ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави, який було неодноразово продовжено ухвалами Козятинського міськрайонного суду Вінницької області та Калинівського районного суду Вінницької області.
Згідно з останньою ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 продовжений строк дії запобіжного заходу, обраного ОСОБА_5 спливає 31 березня 2022 року.
Беручи до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України), з огляду на необхідність попередження ризиків, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілих і свідків, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, пов`язаного з позбавленням життя іншої особи, за який передбачено покарання на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, суд вважає за необхідне продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під вартою на строк 60 днів, а у клопотанні захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою реалізації обвинуваченим, як громадянином України, придатним до військової служби за станом здоров`я і віком, конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни в умовах оголошеного в Україні воєнного стану, слід відмовити як такому, що не грунтується на момент клопотання нормах кримінального процесуального закону.
Згідно з ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Водночас обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, не має власного житла та проживає із батьками в будинку по сусідству з потерпілими, не має на утриманні дітей або інших осіб, неодружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу.
Крім того, відповідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
В той же час ч. 5 ст. 194 КПК України у своєму переліку не містить обов`язків, які можуть бути покладені судом при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про застосування яких щодо ОСОБА_5 зазначено у клопотанні сторони захисту.
Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги стадію кримінального провадження, а саме, що у кримінальному провадженні не здійснено судове слідство, не допитані свідки, обвинувачений, не досліджені письмові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Козятин Козятинського району Вінницької області, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України терміном на 60 (шістдесят) днів, до 21 травня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання відмовити.
Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору, захисникам, потерпілим, представнику та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали буде складено 25 березня 2022 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3