гСправа № 358/861/20 Провадження № 1-кс/358/191/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 14 травня 2021 року, прийняту старшим дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000001 від 07 липня 2020 року за ознаками вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що дана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою, без повного, об`єктивного та явно упередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, без безпосереднього дослідження та оцінки всіх доказів, які стосуються даного кримінального провадження в їх сукупності, з явним та очевидним упередженням щодо потерпілого, з неправильним застосуванням норм матеріального та з грубим порушенням норм процесуального права.

Зокрема заявник вказує на те, що підставою для звернення до правоохоронних органів явилось те, що його колишня дружина ОСОБА_6 , в дійсності готує замах на його життя та хоче його реально вбити, доказом чого є зафіксована розмова ОСОБА_6 та її матері - ОСОБА_7 , яка мала місце 14 червня 2020 року, під час якої його колишня дружина ОСОБА_6 , сама особисто прямо говорить про те, що після тих фактів її протиправних та аморальних дій, які він безпосередньо виявив, вона хоче його умертвити, тобто фізично вбити, про що - ОСОБА_6 сама 14 червня 2020 року йому говорила і погрожувала.

Погрози його колишньої дружини ОСОБА_6 , щодо його вбивства мали в минулому та мають на даний час реальний характер і в нього були раніше та є на даний час реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, постільки йому стали відомі значні, на його думку, факти її зради (аморальної поведінки), а також її посадових зловживань, (посадових злочинів) на посаді заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому, з метою захисту свого життя від можливого майбутнього протиправного посягання він вимушений був звернутись із заявою безпосередньо до правоохоронних органів.

07 липня 2020 року його заяву було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та присвоєно номер №0000001, що підтверджується Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.07.2020 року, а також розпочато досудове розслідування.

У вказаному вище кримінальному провадженні він відповідно до ст.ст. 55, 56, 57 КПК України має статус потерпілого, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого, яка вміщена в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до постанови про передачу кримінального провадження іншому дізнавачу від 08 грудня 2020 року, кримінальне провадження за №0000001 від 07 липня 2020 року за ознаками вчинення ОСОБА_6 , кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України було передане дізнавачу сектору дізнання Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8

20 серпня 2021 року він ознайомився з усіма матеріалами кримінального провадження за №0000001 від 07 липня 2020 року та виявив той факт, що ще 14 травня 2021 року старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - ОСОБА_5 , виніс постанову про закриття кримінального провадження за №0000001 від 07 липня 2020 року за ознаками вчинення ОСОБА_6 , кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Також в матеріалах вказаного кримінального провадження відсутня постанова про передачу кримінального провадження від дізнавача сектору дізнання Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , в якого перебувало це кримінальне провадження, до старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , а відтак кримінальне провадження за №0000001 було передане старшому дізнавачу ОСОБА_5 в незаконному порядку з грубим порушенням вимог КПК України.

Окрім цього, відповідно до ухвали Богуславського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року судом було задоволено клопотання заявника про відвід старшого дізнавача сектору дізнання Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0000001 від 07 липня 2020 року за ознаками вчинення ОСОБА_6 , кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тобто останній не мав процесуального права взагалі брати до свого провадження вказане кримінальне провадження та здійснювати по ньому будь-які слідчі (розшукові) дії.

Потерпілий вважає постанову про закриття кримінального провадження незаконною, так як старшим дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , не проведено всі необхідні слідчі дії, що спрямовані на збирання, фіксацію та перевірку доказів, а також всіх фактів, викладених в його заяві про кримінальне правопорушення від 07.07.2020 року та вказаних в ухвалі Богуславського районного суду Київської області від 07 серпня 2020 року та в ухвалі Богуславського районного суду Київської області від 24 листопада 2020 року, зокрема:

не допитано в повній мірі (з питань та фактів, які зазначені ним в його заяві про кримінальне правопорушення від 07.07.2020 року) в якості свідка - ОСОБА_6 та позбавлено його, як потерпілого взяти участь у допиті даного свідка з метою з`ясування всіх обставин справи шляхом задавання свідку відповідних запитань, які стосуються предмета дослідження у даному кримінальному провадженні;

не допитано в повній мірі (з питань та фактів, які зазначені ним в його заяві про кримінальне правопорушення від 07.07.2020 року) в якості свідка - ОСОБА_7 та позбавлено його, як потерпілого взяти участь у допиті даного свідка з метою з`ясування всіх обставин справи шляхом задавання свідку відповідних запитань, які стосуються предмета дослідження у даному кримінальному провадженні;

не допитано в повній мірі (з питань та фактів, які зазначені ним в його заяві про кримінальне правопорушення від 07.07.2020 року) в якості свідка - ОСОБА_9 та позбавлено його, як потерпілого взяти участь у допиті даного свідка з метою з`ясування всіх обставин справи шляхом задавання свідку відповідних запитань, які стосуються предмета дослідження у даному кримінальному провадженні;

не допитано в повній мірі (з питань та фактів, які зазначені ним в його заяві про кримінальне правопорушення від 07.07.2020 року) в якості свідка - ОСОБА_10 та позбавлено його, як потерпілого взяти участь у допиті даного свідка з метою з`ясування всіх обставин справи шляхом задавання свідку відповідних запитань, які стосуються предмета дослідження у даному кримінальному провадженні;

не допитано сусідів, знайомих, в тому числі і на роботі, де працює ОСОБА_6 з приводу попередніх взаємовідносин, які виникли між ним та ОСОБА_6 ;

не проведено одночасний допит свідків, для з`ясування причин розбіжностей у їх показаннях;

не проведено технічну експертизу щодо запису розмови ОСОБА_6 та її матері - ОСОБА_7 , яка мала місце 14 червня 2020 року, під час якої його колишня дружина ОСОБА_6 , сама особисто прямо говорить про те, що після тих фактів її протиправних (посадових злочинів на посаді заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та аморальних дій, які він безпосередньо виявив, вона хоче заявника умертвити, тобто фізично вбити, про що вона - ОСОБА_6 , сама йому 14 червня 2020 року і погрожувала, копію технічного запису якого ним було передано разом із його заявою про кримінальне правопорушення від 07.07.2020 року до канцелярії Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції головного управління Національної поліції в Київській області, про що зазначено безпосередньо на 4-му арк., вказаної заяви (Флешнакопичувач Verico, tube 04 із витягом розмови - 1 примірник.);

не проведено технічну експертизу щодо запису розмов ОСОБА_6 , за період з січня 2020 року з обставин, що викладені ним в його заяві від 07.07.2020 року, копію технічного запису якого він передав разом із його заявою про кримінальне правопорушення від 07.07.2020 року до канцелярії Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції головного управління Національної поліції в Київській області, про що зазначено безпосередньо на 4-му арк., вказаної заяви (Флешнакопичувач Verico, tube 04 із витягом розмови - 1 примірник.)

Тому, заявник вважає, що дізнавач ОСОБА_5 свою постанову прийняв без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, тому просив вказану постанову скасувати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, посилаючись на вищенаведене обґрунтування.

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в судове засідання на 29.09.2021 року не з`явився, хоч належним був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, зважаючи на вказані положення кримінального процесуального закону, та, враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності дізнавача, який не з`явився в судове засідання.

Заслухавши заявника, його представника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000001, внесеного 07.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова дізнавача має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це пряма прерогатива слідчого, дізнавача, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.

Згідно положень ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим, дізнавачем відповідної мотивованої постанови.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000001, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилався потерпілий ОСОБА_3 у своїй заяві про кримінальне правопорушення, дізнавачем проведено поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.

В оскаржуваній постанові мотивами закриття кримінального провадження дізнавач вказує, що в ході досудового розслідування не було зібрано достатніх та об`єктивних даних, що вказували б на наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

Також дізнавач посилається на показання свідка ОСОБА_10 , пояснення ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які заперечують факти, на якій вказав потерпілий ОСОБА_3 в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною дев`ятою ст. 224 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, але старший дізнавач ОСОБА_5 не скористався таким правом та не провів одночасний допит потерпілого і свідків, в тому числі не з`ясував, чи погодяться свідки, які є близькими родичами ОСОБА_6 , на такий допит (з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 66 КПК України).

Крім того, дізнавачем вказано на те, що листом від 12.03.2021 потерпілому ОСОБА_3 було надано можливість ознайомитись із матеріалами справи та запропоновано надати органу досудового розслідування будь-які додаткові докази, в тому числі цифрові аудіо -, відеофайли на підтвердження фактів вчинення правопорушення, а також 13.05.2021 дізнавачем повторно направлено потерпілому повідомлення про надання додаткових доказів, але ОСОБА_3 не надав органу досудового розслідування відповідні докази.

Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження факту отримання потерпілим вищевказаних повідомлень.

Потерпілий ОСОБА_3 під час судового розгляду скарги пояснив слідчому судді, що він не отримував дані повідомлення дізнавача.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що дізнавачем не вирішено питання про врахування у даному кримінальному провадженні, як джерела доказів документів, а саме двох звукозаписів на флешнакопичувачі Verico, tube 04, які разом із заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 07.07.2020 року були передані до канцелярії Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Зокрема, не було проведено огляд вказаних документів, як наслідок не з`ясовано чи мають вони відношення до справи, та не вирішено питання про отримання висновку спеціаліста чи проведення судової експертизи матеріалів та засобів звукозапису, яка має можливості дати відповіді на питання щодо змісту розмов та чи брали участь певні особи у розмові, яка зафіксована в документі (звукозапису на флешнакопичувачі).

На необхідність проведення даної судової експертизи було вказано в попередніх ухвалах слідчого судді про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Під час судового розгляду попередньої скарги на постанову про закриття кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що він надав до Богуславського відділення поліції флешнакопичувач Verico, tube 04 із записами розмов, які необхідно було дослідити, а також повідомив про наявність у нього ще одного екземпляру звукозапису розмови, який збережено на флешнакопичувачі.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що під час проведення досудового розслідування дізнавач керуючись положеннями ч. 2 ст. 93 КПК України мав достатні підстави здійснити збирання доказів шляхом витребування та отримання від фізичної особи потерпілого ОСОБА_3 документів, в даному випадку флешнакопичувача із записами розмов, на які посилався потерпілий у своїй заяві про кримінальне правопорушення.

Крім того, дізнавач не провів можливі та необхідні слідчі дії, щоб з`ясувати форму, місце, час, обстановку висловлення погрози. Таку інформацію можливо було отримати шляхом проведення судової експертизи матеріалів та засобів звукозапису, які є у потерпілого ОСОБА_3 .

Також в повній мірі дізнавачем не було з`ясовано про характер попередніх взаємовідносин між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , що можливо було зробити шляхом допиту свідків, а саме їх сусідів, знайомих, в тому числі за місцем роботи.

Таким чином, дізнавач в порушення вимог кримінального процесуального закону, не провів всього необхідного обсягу слідчих дій, необхідних для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність, не дослідив обставини кримінального провадження в їх сукупності, не давши їм належної оцінки, для прийняття відповідного процесуального рішення.

В матеріалах кримінального провадження наявна постанова начальника СД відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_11 про визначення дізнавача, який здійснюватиме досудове розслідування в кримінальному провадженні від «02.02.2020 року» із ймовірною опискою в зазначенні її року (зазначено 2020 рік, а вірним є 2021 рік), оскільки підставою зміни дізнавача є те, що відповідно до наказу від «01.02.2021 року» дізнавач ОСОБА_8 призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, виникла необхідність визначити дізнавача відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 .

Відповідно до ухвали Богуславського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року судом було задоволено клопотання заявника про відвід старшого дізнавача сектору дізнання Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0000001 від 07 липня 2020 року за ознаками вчинення ОСОБА_6 , кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тобто останній не мав процесуального права приймати до свого провадження вказане кримінальне провадження та здійснювати по ньому будь-які слідчі (розшукові) дії.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства, дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнавач зобов`язаний провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

Слідчий суддя враховує положення ст. 304 КПК України, згідно якої скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Із матеріалів скарги вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 дізнався про оскаржувану ним постанову про закриття кримінального провадження 20 серпня 2021 року та звернувся до слідчого судді із скаргою 30 серпня 2021 року, а тому ним не порушено десятиденний процесуальний строк для подання відповідно скарги.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 110, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 14 травня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000001, внесеного 07.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 01 жовтня 2021 року о 08 годині 40 хвилин в залі судових засідань № 1 Богуславського районного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1