Вирок
Іменем України

17.01.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дунаїв Перемишлянського району Львівської області, розлученого, із середньою спеціальною освітою, працюючого різноробочим у ТОВ «Будівельна компанія «Віп-Альянс», згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 08.11.2021 року звільненого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.46 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
14.10.2021 року приблизно о 14.29 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що по вул.. Федьковича, 24 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав дві банки ікри «Шаланда Лососева Зерниста Червона» вагою 100 грам вартістю 188,10 грн. кожна, чим заподіяв ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 376,20 грн.
Крім того, 15.10.2021 року приблизно о 09.26 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що по вул.. Федьковича, 24 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав дві банки ікри «Шаланда Лососева Зерниста Червона» вагою 100 грам вартістю 188,10 грн. кожна, чим заподіяв ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 376,20 грн.
Також 20.10.2021 року приблизно о 13.31 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що по вул.. Федьковича, 24 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав дві банки ікри «Шаланда Лососева Зерниста Червона» вагою 100 грам вартістю 188,10 грн. кожна, чим заподіяв ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 376,20 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив усі обставини їх вчинення, про що надав детальні показання. Зокрема, зазначив, що у жовтні 2021 року він тричі викрадав з торгового залу магазину «Близенько», розташованого по вул. Федьковича у м. Львові, лососеву ікру в банках, яку в подальшому частково споживав, а частково обмінював в кіоску на сигарети. Вдався до таких протиправних дій у зв`язку з тим, що на той час він офіційно не працював, доходів не мав. При цьому, вказав, що раніше завжди вів законослухняний спосіб життя, у скоєному щиро кається, потерпілому шкоду відшкодував добровільно в повному обсязі, обіцяє більше ніколи не вчиняти правопорушень, адже цього досвіду йому достатньо для усвідомлення своєї провини і неправильності здійснених дій, просив дати йому шанс довести своє виправлення.
Представник потерпілої юридичної особи ПП «Мережа-Сервіс Львів» - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, у прийнятті рішення покладається на думку суду, вказав, що претензій матеріального характеру ПП «Мережа-Сервіс Львів» до обвинуваченого не має у зв`язку з добровільним відшкодуванням останнім майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в повному обсязі.
З урахуванням поданої представником потерпілої юридичної особи заяви, положень ст.325 КПК України, думки учасників провадження, які вважають за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності такого представника, який до суду не з`явився та у поданій заяві висловив свою позицію у кримінальному провадженні, суд ухвалив розгляд справи проводити без участі представника потерпілої юридичної особи ПП «Мережа-Сервіс Львів», оскільки це не перешкоджає об`єктивному встановленню обставин під час судового розгляду.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
З огляду на викладене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушення, які з урахуванням положень ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності (три), мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання обернути чуже майно на свою користь задля власного збагачення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставини, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним у розкритті кримінальних правопорушень, добровільне усунення заподіяної шкоди, особу ОСОБА_4 , який ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.11.2021 року, що набрала законної сили, звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.46 КК України за примиренням з потерпілою стороною із закриттям кримінального провадження №0000375 від 20.10.2021 року про його обвинувачення, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Також суд враховує дані досудової доповіді, складеної 02.12.2021 року Франківським районним відділом Філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середнім, а тому, виправлення останнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У даному випадку, на переконання суду, до ОСОБА_4 можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, усвідомлення обвинуваченим своєї провини, щире каяття останнього, сприяння ним проведенню досудового розслідування, готовність відповідати за скоєне, відшкодування збитків потерпілій юридичній особі, а також думка органу пробації, висловлена у досудовій доповіді, та прокурора про доцільність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Разом з тим, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення.
З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у справі: три СD-R диски, на яких містяться відеозаписи від 14.10.2021 року, 15.10.2021 року, 20.10.2021 року з камер відеоспостереження у приміщенні магазину «Близенько» по вул. Федьковича, 24 у м. Львові, залишити при матеріалах кримінального провадження № 465/8573/21.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1