"09" листопада 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ДП ДОСЛІДНЕ ГОСПОДАРСТВО "МЕРЕФА" ІНСТИТУТУ ОВОЧІВНИЦТВА ТА БАШТАННИЦТВА УААН, фактично зареєстровано за адресою: Харківська область, Харківський р-н. селище Селекційне керуючим санацією вищевказаного підприємства є ОСОБА_4 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . к.т. НОМЕР_1 .
Під час допиту в якості свідка керуючого санацією ДГ «Мерефа» Інституту овочівництва і баштанництва УААН ОСОБА_4 встановлено, що керуючим санацією є ОСОБА_4 , санатором даного дослідного господарства є ТОВ «Мілл-Агро», директором якого є ОСОБА_5 . Окрім цього ОСОБА_4 під час допиту не зміг точно відповісти на питання якими культурами засіяні поля ДГ «Мерефа», проте запевнив, що єдиним, хто їх засіює є ТОВ «Мілл-Агро».
Під час допиту в якості свідка директор ТОВ «Мілл-агро» ОСОБА_5 вказав, що згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 2019 року ТОВ «Мілл-агро» є єдиним санатором ДГ «Мерефа» Інституту овочівництва і баштанництва УААН. У зв`язку з цим він не вбачає можливості для обробки земель ДГ «Мерефа» іншими фізичними/юридичними особами. Окрім цього, останній пояснив, що поля даного дослідного господарства ТОВ «Мілл-агро» засіяло кукурудзою. Сонячником поля не засіювали, адже рішення про посів кукурудзи було прийнято комітетом кредиторів. Пшеницею та ячменем не засіювали з об`єктивних для ТОВ «Мілл-агро» обставин.
На даний час власник посівів органом досудового розслідування не встановлений.
Дані посіви є доказом самовільного зайняття земельних ділянок, які належать Державному підприємству, що завдає збитків державі.
У зв`язку з чим наявні ризики знищення або відчуження таких посівів.
Метою арешту наявних посівів сільськогосподарських культур соняшника, пшениці на вищевказаних земельних ділянках є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна, яке є доказом кримінального правопорушення.
У судове засіданні прокурор не заявився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю .
До суду надані письмові пояснення від ОСОБА_7 , в яких він заперечує проти клопотання, зазначає, що відсутні передбачені законом підстави для арешту майна, огляд земельних ділянок на які посилається прокурор проводився без участі власника. Також зазначив, що прокуратура є учасником справи про банкрутство , в рамках якої проводиться санація ДГ «Мерефа» Інституту овочівництва і баштанництва УААН.
Дослідивши на дані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3, ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
-правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 98 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів та запобігання можливості його пошкодження, знищення.
Під час допиту в якості свідка керуючого санацією ДГ «Мерефа» Інституту овочівництва і баштанництва УААН ОСОБА_4 встановлено, що керуючим санацією є ОСОБА_4 , санатором даного дослідного господарства є ТОВ «Мілл-Агро», директором якого є ОСОБА_5 . Окрім цього ОСОБА_4 під час допиту не зміг точно відповісти на питання якими культурами засіяні поля ДГ «Мерефа», проте запевнив, що єдиним, хто їх засіює є ТОВ «Мілл-Агро».
Під час допиту в якості свідка директор ТОВ «Мілл-агро» ОСОБА_5 вказав, що згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 2019 року ТОВ «Мілл-агро» є єдиним санатором ДГ «Мерефа» Інституту овочівництва і баштанництва УААН. У зв`язку з цим він не вбачає можливості для обробки земель ДГ «Мерефа» іншими фізичними/юридичними особами. Окрім цього, останній пояснив, що поля даного дослідного господарства ТОВ «Мілл-агро» засіяло кукурудзою. Сонячником поля не засіювали, адже рішення про посів кукурудзи було прийнято комітетом кредиторів. Пшеницею та ячменем не засіювали з об`єктивних для ТОВ «Мілл-агро» обставин.
Разом з тим, прокурором не надано документів, які свідчать про належність на праві власності або на праві користування зазначених земельних ділянок ДГ «Мерефа» Інституту овочівництва і баштанництва УААН.
Згідно ч. 1 ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 2 вказаної статті під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
За ч.2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України передбачено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно зі ст.223 КПК України підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно зі ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Доказів наявності згоди власника земельних ділянок на їх огляд або ухвали слідчого судді про дозвіл на огляд , слідчому судді не надано, внаслідок чого протокол огляду земельних ділянок від 23.06.2021р. є недопустимим доказом в розумінні положень ст.87 КПК України та слідчим суддею при розгляді клопотання не враховується.
Приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В даному випадку, втручання у власність шляхом накладання арешту на майно не є виправданим, оскільки прокурором не доведено необхідності такого арешту та наявності для цього правової підстави.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновків про відсутність підстав для задоволення клопотання
Керуючись ст. ст. 8, 9, 16, 22, 98, 170-173, 175, 233, 237, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст виготовлений 12.11.2021р.

Слідчий суддя ОСОБА_1