Справа № 713/518/20
Провадження №1-кп/713/15/21
Вирок
Іменем України

29.10.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості укладену 29.10.2021 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 від 26.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Берегомет, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, учасник бойових дій, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , захисту адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 26.06.2019 року маючи на меті налагодження незаконної співпраці із ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що останній виконує обов`язки по охороні кордону в ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зустрівшивсь з останнім на околиці с.Долішній Шепіт, Вижницького району Чернівецької області. Під час зустрічі ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_6 із пропозицією сприяння у здійсненні ним протиправної діяльності по переміщенню тютюнових виробів з України в Республіку Румунію в ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в районі 721-723 прикордонних знаків за грошову винагороду в розмірі 20,00 євро за кожен переміщений ящик цигарок.

11.11.2019 року ОСОБА_3 , під час зустрічі з ОСОБА_6 , переслідуючи мету налагодження незаконної співпраці із ОСОБА_6 , зазначив останньому про свій намір з 14.11.2019 року розпочати незаконну діяльність по переміщенню через державний кордон тютюнових виробів у ввіреній ОСОБА_6 ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в районі 721-723 прикордонних знаків, усвідомлюючи незаконність такої діяльності та можливі перевірки і адміністративне переслідування за такі неправомірні дії, підтвердив свою попередню пропозицію та повторно особисто висловив словесну пропозицію наміру надавати ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі по 20,00 євро за кожен переміщений ящик цигарок, одночасно вказавши, що дану суму коштів він надасть після переміщення цигарок до Республіки Румунії.

18.11.2019 року близько 17:40 год. ОСОБА_3 під час зустрічі із ОСОБА_6 біля магазину, який розташований в АДРЕСА_2 , діючи в підтвердження своїх дійсних намірів направлених на надання неправомірної вигоди, повідомив про те, що в період з 13:00 год. до 17:00 год. 14.11.2019 року ним незаконно переміщено через державний кордон тютюнові вироби у ввіреній ОСОБА_6 ділянці відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в районі 721-723 прикордонних знаків в кількості близько 50 ящиків, та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою забезпечення безперешкодного здійснення незаконного переміщення тютюнових виробів через державний кордон в майбутньому та не перешкоджання його протиправним діям зі сторони ОСОБА_6 , надав останньому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000,00 євро (згідно офіційного курсу НБУ станом на 18.11.2019 року становить 26724,00 грн.), чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.369 ч.1 КК України, а саме, надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 з участю захисника, та прокурор на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України 29.10.2021 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість, яка полягає у - надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ст.369 ч.1 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750,00 (Дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник та прокурор підтвердили факт визнання обвинуваченим винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 покарання визначене в угоді.

ОСОБА_3 роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ст.369 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 29.10.2021 року між ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання, а саме: на призначення ОСОБА_3 покарання за ст.369 ч.1 КК України, штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750,00 (Дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Суд вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, є учасником бойових дій.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчився 15.01.2020 року та не продовжувався, судом при розгляді справи не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 жовтня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 750 (Семисот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750,00 (Дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не продовжувався та не застосовувався.

Речові докази по справі:

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 листопада 2019 року на грошові кошти в сумі 1100,00 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа», та на предмет неправомірної вигоди, а саме: грошові кошти в сумі 1000,00 євро 20 купюр номіналом по п`ятдесят євро кожна наступних серій: V4, S8, S7, S3, S5, S6, S4, V2, X9, V4, X9, X1, S7, S1, S4, V3, Z2, X5, S4, S6.

Речові докази грошові кошти в сумі 1000,00 євро 20 купюр номіналом по п`ятдесят євро кожна наступних серій: V4, S8, S7, S3, S5, S6, S4, V2, X9, V4, X9, X1, S7, S1, S4, V3, Z2, X5, S4, S6, які зберігаються у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Чернівецькій області, конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «VIAAN», IMEI: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_3 , який зберігається у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Чернівецькій області, - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя Іван КИБИЧ