Справа №589/4720/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/85/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власників майна - адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2021 року, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000932 від 11 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2021 року клопотання слідчого СВ Шосткинського РУП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_10 про арешт майна - задоволено, накладено арешт у кримінальному провадженні за № 0000932 на вилучені 11 листопада 2021 року, в ході огляду місця події, автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , пісок, який знаходиться в кузовній частині вказаного автомобіля та автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором - навантажувачем ковшового типу, з метою збереження речових доказів, шляхом заборони розпоряджатись ними будь яким чином та використовувати їх.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, власники майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких:

- власник майна ОСОБА_8 , вважаючи ухвалу незаконною та необгрунтованою, просив скасувати ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду від 18 листопада 2021 року та постановити нову, якою накласти арешт на автомобіль «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором-навантажувачем ковшового типу, з забороною відчуження, без заборони користування;

- власник майна ОСОБА_9 , вважаючи ухвалу незаконною, просив скасувати ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду від 18 листопада 2021 року та постановити нову, якою накласти арешт на автомобіль «ГАЗ-САЗ» моделі 3507, д.н.з. НОМЕР_1 , з забороню відчуження, без заборони користування вказаним транспортним засобом.

В обґрунтування поданих апеляційних скарг власники майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 посилаються на те, що їх, як власників автомобілів «ЗІЛ» та «ГАЗ-САЗ», ніхто не повідомляв про час та місце розгляду клопотання про арешт належних ним на праві власності автомобілів, хоча вони мали намір та бажали особисто доводити неправомірність дій поліцейських, а відтак були позбавлені права на справедливий та відкритий суд та права доступу до суду.

Апелянти зазначають, що слідчий суддя в ухвалі про накладення арешту на майно послався на ч.2 ст.172 КПК України, але дана норма не підлягала застосуванню при розгляді даного клопотання, крім того, на їх думку, слідчим суддею не дотримано положення п.п.1,2 ч.3 ст.132 КПК України.

При цьому, апелянти вказують, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, в рамках якого звернувся з клопотанням про накладення арешту слідчий, однак заяв фізичної або юридичної особи про крадіжку, чи замах на крадіжку в матеріалах провадження немає.

Апелянти вказують, що за версією слідства «пісок» (а в дійсності - грунтова суміш), ніби то викрадено з території Шосткинської ОТГ, однак, матеріали провадження не містять заяви від юридичної особи про вчинення злочину які і не містять доказів визнання юридичної особи потерпілою стороною у кримінальному провадженні.

Немає жодних відомостей про перебування грунтової суміші на балансі, про балансоутримувача, яким, за версією слідства, повинна бути Шосткинська міська рада Сумської області, при тому, що грунтова суміш є штучним насипом на землях водного фонду і не перебуває на балансі ані в міських радах, ані в жодних організаціях. Земельна ділянка, на якій розміщений штучний насип з грунтосуміші - є землями водного фонду (прибережна захисна смуга середньої річки), а відтак Шосткинська міська рада Сумської області не має до неї ніякого відношення (на підтвердження - додаються диски з відеозаписами місцевості, під час проведення ОМП).

Апелянти звертають увагу на відсутність доказів щодо існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також посилаються на відсутність події та складу вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, апелянти зазначають, що у клопотанні слідчого взагалі не зазначалося спосіб, у який він просив накласти арешт на транспортні засоби, однак, слідчий суддя, в порушення ч.4 ст.173 КПК України, застосував максимально обтяжливий для них, як для власників, спосіб арешту належного їм майна.

Апелянти вказують, що ОСОБА_8 є ФОП, його підприємницька діяльність пов`язана з автомобільним транспортом, а тому, застосування фактичного способу арешту призвело до зупинення його правомірної підприємницької діяльності, а у ОСОБА_9 єдиним джерелом доходів для існування його родини є експлуатація транспортного засобу, накладення арешту на який призвело до суттєвого погіршення майнового стану його родини, тобто, фактично, він залишився без засобів для існування.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного рішення на доводів апеляційних скарг, пояснення представника власників майна - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, позицію прокурора, який частково підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, положенням ч. 1ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000932 від 11 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 листопада 2021 року, близько 12 год. 03 хв., невстановлені особи, перебуваючи між населеними пунктами м. Новгород-Сіверський Чернігівської області та с. Остроушки Шосткинського району Сумської області, на території Шосткинської територіальної громади, діючи за попередньою змовою групою осіб, за допомогою автомобіля ЗІЛ д.н.з. НОМЕР_2 , на якому встановлено маніпулятор-навантажувач ковшового типу та автомобіля ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 намагались вчинити крадіжку піску, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були затримані працівниками Новгород- Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області.

11 листопада 2021 року, в ході проведення огляду місця події - ділянки місцевості, яка знаходиться на відстані 50 метрів від пантонного мосту р. Віть, що знаходиться за межами населеного пункту м. Новгород-Сіверський Чернігівської області та на відстані 150 метрів від опори електричних мереж № 67 в районі с. Остроушки Шосткинського району Сумської області, біля автомобільної дороги «0-251303», в ході якого було вилучено автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , навантажений піском та автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором-навантажувачем ковшового типу.

З відповіді ТСЦ МВС№5945 вбачається, що власником автомобіля марки ЗИЛ 131 номерний знак НОМЕР_2 являється ОСОБА_8 , а власником автомобіля ГАЗ-САЗ 3507 з номерним знаком НОМЕР_1 є ОСОБА_9 .

Відповідно до постанови слідчого СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області від 12 листопада 2021 року автомобіль марки ЗИЛ номерний знак НОМЕР_2 з маніпулятором-навантажувачем ковшового типу та автомобіль марки ГАЗ з номерним знаком НОМЕР_1 навантажений піском, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, в рамках якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів та використання їх при проведенні слідчих дій.

За результатом розгляду вказаного клопотання слідчого, слідчим суддею було постановлено рішення про його задоволення, накладено арешт у кримінальному провадженні за № 0000932 на вилучені 11 листопада 2021 року в ході огляду місця події автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , пісок, який знаходяться в кузовній частині вказаного автомобілю та автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором - навантажувачем ковшового типу з метою збереження речових доказів, шляхом заборони розпоряджатися ними будь яким чином та використовувати їх.

На спростування доводів апелянтів, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для арешту вказаного майна, а також з тим, що на пісок, який знаходився в кузовній частині автомобіля марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 було накладено арешт з забороною розпоряджатися ним будь яким чином та використовувати.

При цьому, на спростування доводів апелянтів щодо відсутності у вказаному кримінальному провадженні потерпілої сторони та заяви про вчинення злочину, колегія суддів звертає увагу, що за інформацією, наданою Управлінням комунальної власності Шосткинської міської ради від 12 листопада 2021 року, зазначеною у листі за вих. № 400/21 р., ділянка місцевості, на якій було проведено огляд місця події 11 листопада 2021 року належить Шосткинській територіальній громаді. 15 листопада 2021 року постановою старшого слідчого СВ Шосткинського РУП ГУНП України в Сумській області було прийнято постанову про залучення як потерпілого у даному кримінальному провадженні Шосткинську міську раду, а 16 листопада 2021 року від виконавчого комітету Шосткинської міської ради було отримано заяву про те, що невстановлені особи, 11 листопада 2021 року, перебуваючи на ділянці місцевості, яка належить Шосткинській територіальній громаді намагались вчинити крадіжку піску, що належить Шосткинській територіальній громаді, оскільки Шосткинська територіальна громада є правонаступником Коротчинської сільської ради. У вказаній заяві також було зазначено, що у разі встановлення розміру збитків, потерпіла сторона звернеться з позовною заявою про їх стягнення.

Крім того, під час апеляційного розгляду даного провадження не встановлено обставин, на які також вказують апелянти, за яких можливо було б дійти висновку, що вилучення майна під час огляду місця події відбувалося у не передбачений законом спосіб.

Однак, колегія суддів не може погодитись з способом, який було визначено слідчим суддею при накладенні арешту на автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором - навантажувачем ковшового типу, а саме, з забороною розпоряджатися ними будь яким чином та використовувати, з таких підстав.

Так, ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, колегією суддів враховується і позиція ВРП, ухвалена за результатами перевірки судових рішень щодо незаконного накладення арешту на майно (справа №2279/2дп/15-20 від 27 липня 2020 року, справа № 412/2дп/15-21 від 22 лютого 2021 року), відповідно до якої, арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження застосовується не лише для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а й із метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, якщо щодо нього існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке є доказом кримінального правопорушення, чи якщо за його рахунок можливо відшкодувати шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення.

При цьому особа, на майно якої накладено арешт, фактично позбавляється права розпорядження та користування ним. Безумовно, внаслідок накладення арешту на майно особа зазнає втручання з боку держави в особі її державних органів у її право на мирне володіння таким майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

З огляду на вказану вище правову підставу накладення арешту на майно та з метою реалізації функцій судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні слідчому судді належить під час розгляду клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача з`ясовувати та перевіряти, чи такий засіб забезпечення кримінального провадження є виправданим втручанням у право власності особи, тобто «передбачений законом», здійснюється в «інтересах суспільства», та враховувати розумне співвідношення пропорційності між засобами та метою, «яка має бути реалізована будь-якими засобами, що застосовуються державою, в тому числі тими, які спрямовані на встановлення контролю за використанням особою своєї власності» (рішення у справі «Боржонов проти Російської Федерації», §§5763).

Вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна у спосіб, що може призвести до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, не відповідає приписам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статей 170, 172, 173 КПК України.

У поданих апеляційних скаргах власники арештованого майна посилаються на те, що вказані автомобілі використовуються ними у підприємницькій діяльності і такі їх доводи матеріалами провадження не спростовані.

На думку колегії суддів, накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором - навантажувачем ковшового типу з забороною розпоряджатися ним будь яким чином та використовувати його, призведе до негативних наслідків для власників вказаного майна, оскільки буде зупинена або надмірно обмежена підприємницька діяльність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

За наявності вказаних обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянтів про те, що слідчий суддя застосував максимально обтяжливий для них, як для власників, спосіб арешту належного їм майна, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до п.3 ч. 1.ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, постановлення нової ухвали за наслідками апеляційного розгляду.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів вважає, що клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується той факт, що автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , пісок, який знаходяться в кузовній частині вказаного автомобілю та автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором - навантажувачем ковшового типу є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому арешт на вказане майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

При цьому вирішуючи питання щодо способу накладення арешту, колегія суддів, з врахуванням доводів апелянтів, вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором - навантажувачем ковшового типу шляхом заборони відчуження вказаного майна, без позбавлення права користування, оскільки саме такий спосіб буде необтяжливим для його власників.

При накладенні арешту на пісок, який знаходився в кузовній частині автомобілю марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , колегія суддів вважає, що на вказане майно необхідно накласти арешт шляхом заборони розпоряджатись ним будь яким чином та використовувати його, з врахуванням, того що для з`ясування питання, чи є він предметом злочину, висновок про відсутність підстав для арешту вказаного майна був би передчасним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальне провадження №0000932 від 11 листопада 2021 року має попередньою кваліфікацією - ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і досудове розслідування, яке передбачає вчинення певних дій щодо зібрання доказів, встановлення підозрюваних осіб та наявності чи відсутності завданої шкоди, на даний час ще триває.

Керуючись ст. 404, 405, 407,412, 418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги власників майна ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2021 року, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000932 від 11 листопада 2021 року - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2021 року, якою було накладено арешт у кримінальному провадженні за №0000932 на вилучені 11.11.2021 в ході огляду місця події автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , пісок, який знаходиться в кузовній частині вказаного автомобіля та автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором навантажувачем ковшового типу з метою збереження речових доказів, шляхом заборони розпоряджатись ними будь яким чином та використовувати їх, скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Шосткинського РУП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_10 про арешт майна задовольнити частково .

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000932 на вилучені 11.11.2021 в ході огляду місця події :

- автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 ,

- пісок, який знаходиться в кузовній частині автомобіля марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 ,

- автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором навантажувачем ковшового типу.

Арешт на пісок, який знаходиться в кузовній частині автомобіля марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , накласти шляхом заборони розпоряджатись ним будь яким чином та використовувати його.

Арешт на автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_2 з маніпулятором навантажувачем ковшового типу, накласти шляхом заборони відчуження такого майна, без позбавлення права користування.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4