Справа № 711/4299/16-к
Номер провадження 1-кп/711/13/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі колегії:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001286 від 20.08.2014 року (виділене провадження 0000013) відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Станишівка, Житомирського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 15.02.2006 Богунським районним судом м.Житомир, з ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 14.12.2010 Івано-Франківським міським судом за ч.3 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 28.12.2011 Богунським районним судом м.Житомир за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, 68, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК Україні до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненні 25.12.2013 по відбуттю строку покарання;

- 12.10.2015 Житомирським районним судом Житомирської області за ст. 395 КК України на 3 місяці арешту,
- 15.04.2019 Богунським районним судом м.Житомир за ч.4 ст. 187, ч.2 і ч.3 ст.146, ч.3 ст.185 ч.2 ст.262, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.2 ст.263, ч.3 ст.289 , ст..70, ст..71 КК України до 08 років 03 місяців позбавлення волі, який скасований вироком Вінницького апеляційного суду від 11.09.2019 ухвалено новий та визнано винним за ч.4 ст. 187, ч.2 і ч.3 ст.146, ч.3 ст.185 ч.2 ст.262, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.2 ст.263, ч.3 ст.289 , ст.70, ст.71 КК України та призначено покарання у вигляді 12 років 01 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна яке належить на праві приватної власності;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України та

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

05.03.2015 близько 18 год. 40 хв., ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з двома невстановленими в ході судового розгляду особами, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, прибув до будинку № 243 по бульвару Шевченка у м.Черкаси, де дочекавшись закриття магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », одягнувши заздалегідь підготовлені для вчинення злочину рукавички та шапки-маски, озброївшись знаряддями вчинення злочину, а саме молотком та предметом ззовні схожим на пістолет, через вхідні двері, увірвались до приміщення вказаного магазину, де здійснили напад на продавця ОСОБА_9 .
Перебуваючи у приміщенні магазину ОСОБА_7 з використанням предмету ззовні схожого на пістолет погрожував його застосуванням шляхом демонстрації та приставляння до голови, що викликало реальну загрозу життю чи здоров`ю у ОСОБА_9 . В цей час інші нападники за допомогою молотка розбили скло вітрини, в яких зберігались ювелірні вироби зі срібла та почали складати їх до сумки, після чого місце вчинення злочину залишили. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 , спільно з двома невстановленими слідством особами, заволоділи майном, яке належить ОСОБА_10 , на загальну суму 42056 грн., а саме ювелірними виробами зі срібла у кількості 206 предметів, загальною вагою 1295,75 грам.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні. Щиро розкаюється в скоєному, просить суворо не карати та від дачі показів відмовився у відповідності до ст.63 Конституції України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням до приміщення.

До початку судового засідання представник потерпілої ОСОБА_10 за довіреністю ОСОБА_11 , подала до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі.

Врахувавши наведене, запитавши думку присутніх учасників кримінального провадження, які не заперечили щодо проведення судового засідання за даної явки, суд, відповідно до положень ст.325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності належно повідомленого потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинуваченого від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які вони визнали в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує щире каяття.

В якості обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує вчинення кримінального правопорушення повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином; неодноразово судимий за умисні корисливі злочини; його відношення до скоєного; наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст.69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Призначаючи покарання суд виходить з вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки встановлене судом кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до ухвалення вироку Вінницького апеляційного суду від 11.09.2019, яким ОСОБА_7 засуджено до 12 (дванадцяти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання необхідно рахувати з дня вступу вироку в законну силу.
Крім цього суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
24 грудня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до якого ч.5 ст.72 КК України викладена в наступній редакції: «Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.»
З огляду на вказані обставини, виходячи із загальних засад кримінального провадження, таких як верховенство права, законність, повага до людської гідності, керуючись принципами гуманності та справедливості, переслідуючи за мету виконання завдань кримінального провадження щодо охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст.72 КК України строк перебування під вартою з 08.09.2015 року (по вироку Вінницького апеляційного суду від 11.09.2019 року) по час вступу вироку в законну силу.
З огляду на наведене, суд застосовує положення ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 р. і зараховує строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з часу фактичного затримання з 08.09.2015 року по вироку Вінницького апеляційного суду від 11.09.2019 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у даному кримінальному проваджені не обирався.
Процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів в сумі 1105,08 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 368-371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 08 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна яке належить на праві приватної власності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, визначити ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворого покарання меш суворим, призначеного за даним вироком, та за вироком Вінницького апеляційного суду від 11.09.2019 року - остаточне покарання у виді 12 (дванадцяти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить на праві приватної власності.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 р. зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 08.09.2015 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу вступу вироку в законну силу.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження не обирався.

Стягнути ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів в сумі 1105,08 грн.

Речові докази:

1)4 срібних ланцюжки, 4 каблучки, 1 ладанка - передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_10 залишити останній за належністю;
2)диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який містяться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3