Справа № 464/302/18
пр.№ 1-кп/464/244/21
У Х В А Л А

19 листопада 2021 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 20 березня 2019 року по кримінальному провадженні №464/320/18 відносно ОСОБА_8 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 - ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2021 дане кримінальне провадження передано для розгляду головуючому судді ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 23.09.2021 продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави, строк дії запобіжного заходу закінчується 23.11.2021.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 заперечили, щодо клопотання прокурора, просять змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 заперечили, щодо клопотання прокурора, просять обрати більш м`який запобіжний захід.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину після нетривалого часу після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, не одружений, не працює, відомості про джерела доходу та зареєстроване місце проживання відсутні, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та дає підстави для висновку про наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі, може продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, а також переховуватися від органів досудового розслідування та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, обвинувачується у вчиненні злочину після нетривалого часу після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, однак, офіційно не працює, відомості про джереда доходу відсутні, за зареєстрованим місцем проживанняі не проживає, що дає підстави для висновку про наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі, може продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, а також переховуватися від органів досудового розслідування та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченим слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, застосування до обвинувачених іншого запобіжного заходу за даних обставин буде недоцільним.

Задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави виключає можливість задоволення клопотань обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу більш м`яким.

Інший запобіжний захід за даних обставин застосований бути не може.

На підставі викладеного і керуючись статтями ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 331 КПК України,суд,-

п о с т а н о в и в :

продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова - строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова - строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави.

В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та їх захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.

Строк дії ухвали 2 місяці, тобто до 19 січня 2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.11.2021 о 08.40 год.

Суддя ОСОБА_1