Справа № 216/5883/20
Провадження № 1-кп/216/524/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0001542 від 17 вересня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 11.11.2002 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, звільнений 01.04.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 5 днів;

- 24.05.2006 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, звільнений 27.11.2007 року за амністією;

- 11.12.2008 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 30.04.2010 року за відбуттям строку покарання;

- 10.05.2011 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 16.06.2011 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 25.06.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 25 днів;

- 30.10.2017 року вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

- 02.10.2020 року вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- 06.10.2020 року вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- 06.11.2020 року вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

- 12.11.2020 року вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці;

- 23.11.2020 року вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

- 27.01.2021 року вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 09.03.2021 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, чч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, вироки Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року та від 23 листопада 2020 року ухвалено виконувати самостійно;

- 05.07.2021 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, вироки Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року та від 23 листопада 2020 року ухвалено виконувати самостійно;

- 30.09.2021 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, вироки Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року та від 23 листопада 2020 року ухвалено виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2020 року близько 13.00 год. ОСОБА_3 повторно, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, прибув до будинку АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, через огородження проник на територію вказаного домоволодіння, де, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до вікна зазначеного будинку, на якому було відсутнє скло, і проник через нього в середину будинку. Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_3 таємно викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: запальничку бензинову марки «Каntai» у металевому корпусі бронзового кольору вартістю 125 грн, кросівки «Replay» чорного кольору вартістю 1 960 грн і чоловічу сумку сірого кольору вартістю 68 грн 33 коп. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на зальну суму 2 153 грн 33 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і дав суду такі показання. 09 вересня 2020 року в денний час доби він прибув до будинку АДРЕСА_2 , переліз через паркан цього домоволодіння та через вікно, в якому не було скла, проник у середину вказаного будинку, звідки викрав належні потерпілому запальничку, кросівки й порожню чоловічу сумку, після чого разом з викраденим майном покинув будинок. У подальшому викрадені речі, які зберігались у нього вдома, він добровільно видав працівникам поліції, а останні повернули їх потерпілому. Водночас обвинувачений зазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладені правильно та повністю відповідають дійсності, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, у тому числі фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається та висловлює жаль з приводу скоєного, у зв`язку з чим просив суворо його не карати та призначити справедливе покарання, про яке просив прокурор.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд за його відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, одночасно повідомивши про відсутність наміру пред`являти цивільний позов.

За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілого відповідно до положень ст. 325 КПК України.

Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та беззаперечну згоду всіх присутніх учасників судового провадження на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Перед визначенням такого порядку дослідження доказів судом було детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини, мотиву й мети та інших обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому суд взяв до уваги, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи безумовно визнавав усі обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчиненого ним діяння, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому сумнівів у його волевиявленні не виникло. Переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, судом було змістовно роз`яснено останнім, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий і відбував покарання у виді позбавлення волі, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, під наглядом лікаря-нарколога перебуває з листопада 2018 року до цього часу з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками (а.к.п. 91-105).

Разом з тим суд бере до уваги, що завдана злочином шкода повністю відшкодована шляхом повернення потерпілому всього викраденого майна, добровільно виданого обвинуваченим працівникам поліції.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом у межах підтриманого прокурором обвинувачення не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та мотиви, обстановку скоєння злочину та його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, перед і пост кримінальну поведінку останнього, наведені дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, відсутність офіційної роботи, родини та утриманців, перебування на обліку через вживання наркотичних засобів, посередню характеристику за місцем мешкання, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, повне відшкодування завданої злочином шкоди шляхом повернення потерпілому викраденого майна, а також думку останнього про призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року, зарахувавши в строк остаточно призначеного покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком у період з 27 листопада 2020 року до 08 листопада 2021 року.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення аналогічних тяжких злочинів та із застосуванням положень ст. 75 КК України, і відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило в нього готовності до самокерованої право слухняної поведінки в суспільстві, оскільки він належних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, а продовжив свою злочинну діяльність і за відсутності постійного законного джерела доходу знову вчинив тяжкий умисний злочин проти власності, що свідчить про прагнення обвинуваченого одержувати матеріальну вигоду за рахунок вчинення злочинів та підвищену суспільну небезпечність останнього, тому його виправлення й перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості злочину й даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З огляду на наведене вироки Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року та від 23 листопада 2020 року, за якими ОСОБА_3 було звільнено від відбування призначених покарань у виді обмеження волі на строк 2 роки та 3 роки відповідно з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки за кожним, - необхідно виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 4 576 грн 60 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експертів (а.к.п. 23, 66).

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року з 27 листопада 2020 року до 08 листопада 2021 року.

Вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки й звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, та вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки й звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, - виконувати самостійно.

Речові докази, а саме:

- запальничку бензинову марки «Каntai» у металевому корпусі бронзового кольору, кросівки «Replay» чорного кольору та чоловічу сумку сірого кольору, - вважати повернутими власнику ОСОБА_6 згідно з його розпискою від 12 жовтня 2020 року (а.к.п. 62);

- решту речових доказів і документів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4 576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн 60 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1