Дата документу 18.08.2021 Справа № 1-2/2002
судді Запорізького апеляційного суду
у справі № 11-кп/807/404/21
18 серпня 2021 року м.Запоріжжя
18 серпня 2021 року ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 ..
Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 13 листопада 2020 року, якою повернуто заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 про перегляд вироку апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2002 року за нововиявленими обставинами від 05 жовтня 2020 року, скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , апеляційний суд виходив з того, що залишаючи заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами без руху, а потім повертаючи її заявнику у зв`язку з тим, що не були усунені недоліки, суд першої інстанції послався на те, що заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст.462 КПК, оскільки вона не містить нововиявлених обставин, визначених ч.2 ст.459 КПК.
Між тим, під час апеляційного розгляду було нібито встановлено, що в заяві засудженого ОСОБА_2 поряд із іншими обставинами, які на думку заявника є нововиявленими зазначено і про штучне створення доказів, на яких, за думкою заявника, ґрунтується вирок (а.п.4). Заявлена ОСОБА_2 обставина штучного створення доказів, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.459 КПК належить до визначених законом нововиявлених обставин.
Натомість, суд першої інстанції на переконання судової колегії належним чином не перевірив зміст скарги засудженого, а саме в частині зазначення ним нововиявлених обставин, зокрема і передбаченої ч.2 ст.259 КПК, та прийняв передчасне рішення повернувши скаргу заявнику.
Будучи незгодним з цим судовим рішенням, висловлюю свою окрему думку з таких підстав.
Згідно з вимогами ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Положеннями ч. 2 ст. 459 КПК визначено, що нововиявленими обставинами визнаються штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження, усунення суперечностей у доказах та перевірки процедури розгляду справи. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви ОСОБА_2 в ній не містяться обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК, які не були відомі та не могли бути відомі суду і заявнику як під час розгляду справи судом першої інстанції так і при перегляді судом касаційної інстанції кримінальної справи за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_2 .
З огляду на зміст чисельних висновків Верховного Суду (провадження № 51-6234 зно 18, № 51-3433зно19, № 51 651 ск 20, № 51-4143зно18, № 51-1041зно21 та інш), які з огляду на зміст ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягають обов`язковому врахуванню іншими судами при застосуванні таких норм права, районний суд вірно застосував норми процесуального права, залишивши заяву ОСОБА_2 без руху, оскільки його заява не містить у собі жодних передбачених ч.2 ст.459 КПК посилань на нововиявлені обставини у справі.
Такі посилання не можуть бути формальними, абстрактними і загальними, оскільки відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
За таких умов зарахувати в якості нововиявленої обставини формальне посилання ОСОБА_2 на штучне створення або підроблення доказів не можна прийняти за жодних обставин. Адже заявник зазначив, а апеляційний суд безпідставно з ним погодився, що під даний критерій підпадає фіксування судового розгляду його справи секретарем судового засідання, а не технічними засобами (!!!).
Протокол судового засідання за жодних обставин ніколи не вважався доказом винуватості особи і ця правова аксіома повинна бути відома апеляційному суду. У випадку неправильності чи неточності його складання мали бути зауваження на протокол, які розглядаються у встановленому процесуальним законом порядку.
Таким чином, висновок апеляційного суду про те, що під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами районним судом підлягають перевірці обставини складання протоколу судового засідання на предмет штучності його створення або підроблення його в якості доказу винуватості ОСОБА_2 межує з абсурдом.
Є незрозумілим, в який спосіб має переглядатись і перевірятись така заява і доводи. Більш того, є також незрозумілим вимога апеляційного суду перевірити зміст скарги засудженого в частині зазначення ОСОБА_2 нововиявленої обставини передбаченої зокрема ч.2 ст.259 КПК «Збереження інформації».
Судове рішення апеляційного суду містить у собі глибоке протиріччя.
Так апеляційна інстанція зазначила, що не має жодних зауважень стосовно дотримання судом першої інстанції етапності вирішення питання щодо повернення скарги, чому передувало залишення заяви ОСОБА_2 без руху. Тим самим, судова колегія погодилась із тим, що відкривати провадження про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами було неможна і заява ОСОБА_2 була залишена без руху законно.
При цьому апеляційний суд зазначає, що після того, як ОСОБА_2 не усунув недоліків, які перешкоджали відкриттю такого провадження, суд першої інстанції, повертаючи таку заяву, вдався до перевірки наявності юридичного критерію для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, дав оцінку обставинам, які засуджений позначив як нововиявлені, що є неприпустимим і передчасно вирішив ті питання, які повинні вирішуватись під час судового розгляду після відкриття провадження за нововиявленими обставинами.
Логіка апеляційного суду залишилась при цьому геть незрозумілою. Адже яким чином можна було районному суду законно залишити без руху заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зазначивши, що наведені в заяві обставини не є такими, і при цьому законно її повернути у разі, коли такі недоліки не було усунуто.
В такий спосіб апеляційний суд пристав на позицію, згідно якої, якщо заява про перегляд рішення суду про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинам не відповідає вимогам ст. 462 КПК, вона має бути залишена без руху. І у разі неусунення зазначених в ухвалі про залишення заяви без руху недоліків, все одно має бути відкрито провадження про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, що є вже просто абсурдним.
Отже, на моє глибоке переконання ОСОБА_2 в своїй заяві не зазначив жодної новоявленої обставини передбаченої ч.2 ст. 459 КПК, а тому районний суд правильно залишив його заяву без руху, надавши строк для усунення даного недоліку. Після того, як ОСОБА_2 не усунув даного недоліку, суд законно і обґрунтовано повернув його заяву. Даний алгоритм дій суду повністю узгоджується із наведеною судовою практикою Верховного Суду, яка ґрунтується виключно на вимогах процесуального закону.
Відтак, апеляційний суд, мав залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а законне і обґрунтоване рішення Токмацького районного суду Запорізької області без змін.
Суддя ОСОБА_1