Провадження №1-кп/748/56/21
Єдиний унікальний № 748/356/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000443 від 14.05.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудка, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, освіта повна вища, пенсіонера, інваліда ІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ :
13.05.2018, близько «10» год. 30» хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , з мотивів тривалих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, тримаючи у руках увімкнену електричну кутову шліфувальну машинку з обертаючим робочим ріжучим диском, діючи умисно, наніс ОСОБА_12 вказаним інструментом один поріз по лівій кисті, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді множинних різано-рваних ран тильної поверхні лівої кисті, які в своєму перебігу ускладнились порушенням чутливості в зоні іннервації ліктьового нерву в дистальних фалангах лівої кисті, рубцевою контрактурою 2-5 пальців лівої кисті з порушенням хватальної функції, котрі виникли внаслідок дії предмету з ріжучими властивостями, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №521 від 18.10.2018 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на третину.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та заявлені цивільні позови не визнав повністю та дав показання, що він багато років є членом садового товариства "Зоря". Конфлікт між ним та потерпілою існує давно і з цього приводу він неодноразово звертався до суду і поліції. ОСОБА_12 разом з Бровачами заварили ворота та калитку та обмежили під`їзд автомобілів швидкої допомоги та пожежної служби до садового товариства. Його заяви до суду з приводу відновлення попереднього стану не були задоволені, тому він вирішив сам відновити прохід через ворота та калитку. 13.05.2018 він взяв болгарку і почав пиляти. Бровач сказала чоловіку, щоб той побив обвинуваченого, але той не пішов і тоді вона покликала ОСОБА_12 . Та прийшла з донькою. Донька вдарила його по спині і тоді диск болгарки вищербився. Потерпіла підійшла щоб вдарити ОСОБА_4 і при спробі нанести удар лівою рукою торкнулася диску болгарки і порізала руку. Після цього він продовжив роботу та допомоги потерпілій не надавав, оскільки він не є лікарем.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 у спричиненні потерпілій ОСОБА_12 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні дала показання, що з 1977 року вона проживає по сусідству з ОСОБА_4 , у приватному секторі по АДРЕСА_3 , а обвинувачений користується дачною ділянкою, яка межує з її городом, і відокремлюється сіткою рябицею. Тривалий час між ним існують неприязні відносини, оскільки він травив її курей та собак, повипилював дерева, з приводу цього вони зверталися до органів поліції, але відповідь на звернення отримувала лише в усній формі. З 2005 року ОСОБА_4 з ними судиться, і 18.06.2018 року мало відбутися чергове судове засідання, за позовом ОСОБА_4 до Бровачів, з приводу встановлених ним воріт для організації проїзду, без будь-якої дозвільної та проектної документації. 13.05.2018 року о 10.30 год. їй подзвонила сусідка і повідомила, що ОСОБА_4 переліз через сітку та пиляє болгаркою ворота. Вона разом з дочкою, яка взяла з собою фотоапарат пішли до нього. Вони зайшли зі спини обвинуваченого, вона особисто з лівої сторони, а дочка з правої. Знаходячись десь за метр до нього, вона спитала, що він робить, адже суд ще не відбувся. ОСОБА_4 в цей час знаходився навколішки та пиляв болгаркою ворота, і побачивши що дочка знімає, різко підвівся і замахнувся ввімкненою болгаркою на неї. Вона почала кричати щоб ОСОБА_14 тікала і сама відступила назад інтуїтивно прикривши обличчя лівою рукою. В цей час він повернувся до неї і нічого не кажучи, тримаючи ввімкнену болгарку обома руками, навмисно різонув її по лівій кисті. Вважає його дії замахом на вбивство, оскільки він неодноразово висловлював погрози на вбивство, а тоді ввімкненою болгаркою замахувався саме в область голови, і тільки завдяки тому, що вона прикрила обличчя лівою рукою, наніс поріз чотирьох пальців, два з яких на даний час є неробочими. Після нанесення тілесних ушкоджень він їй не допомагав, а відразу повернувся до воріт і продовжив їх пиляти, нічого при цьому не говорив. Потім вона знепритомніла, її близькі надали їй першу медичну допомогу та викликали поліцію і швидку допомогу, яка забрала її до лікарні. Їй зробили операцію і з 13 до 29 травня вона перебувала на стаціонарному лікуванні, а потім ще два тижні лікувалась амбулаторно. У вересні 2018 року вона особисто була присутня при проведенні експертизи. Вважає, що випадковості в діях ОСОБА_4 не було, він навмисно заподіяв їй тілесні ушкодження, оскільки не раз висловлював погрози щодо позбавлення життя і на даний час висловлює. У разі визнання обвинуваченого винним просить призначити йому саме суворе покарання. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, суму морального збитку обґрунтовує тим, що в результаті протиправних дій обвинуваченого в неї не згинаються два пальці, через пошкодження ліктьового нерву труситься рука, розвився діабет, гіпертонічний криз, вона має нервовий розлад, не спить по ночах. Жодних провокативних дій і ударів, які б спровокували обвинуваченого на вищевказану поведінку вона не вчиняла.

Допитана під час судового засідання свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона є дочкою потерпілої і знайома з обвинуваченим, так як він мешкає в дачному будинку по сусідству. 13.05.2018 року десь о 10 на початку 11 години їм в хвіртку подзвонила сусідка і сказала подивитись, що робить обвинувачений. Побачивши, що обвинувачений пиляє болгаркою ворота, з приводу яких на той час судився з сусідкою, вона взяла фотоапарат щоб ці події зафіксувати як доказ, і вони з матір`ю, яка була ліворуч він неї, почали підходити до нього та запитувати, що він робить. На їх запитання він нічого не відповідав, однак вважає, що він їх чув, оскільки болгарка хоч і працювала весь час, але з періодичністю вона працювала без навантаження, не так гучно. Обвинувачений пиляв сидячи, і коли вони знаходились на відстані від одного до двох метрів, то він різко почав підводитись, і з повороту підіймаючи увімкнену болгарку з низу до верху, повернувся спершу у бік свідка вже тримаючи болгарку на рівні обличчя. Вона злякалася і відчахнулася назад, в цей час ОСОБА_4 повернувся в бік матері і вона бачила, як матір теж відходила до сараю сусідів, та в її сторону летіла драбина. Після цього ОСОБА_16 , тримаючи увімкнену болгарку, ще раз повернувся з погрозою в її сторону, а далі присів та продовжив пиляти ворота. Самого моменту, як болгарка торкалася руки її матері, вона не бачила, і лише коли сусіди почали кричати, що він наробив, побачила в матері кров. Обвинувачений, тримаючи увімкнену болгарку обома руками на рівні обличчя, здійснив три нападні рухи, спочатку в її сторону, потім в сторону матері, а потім знову в її сторону. Вона на 90 відсотків впевнена, що він чекав щоб заподіяти їм тілесних ушкоджень і випадковості в його діях не було, адже після порізу руки він жодним чином не відреагував, він вів себе холоднокровно не надав допомоги, болгарку не вимикав, а продовжив свою роботу. Відразу не викликали поліцію, оскільки хотіли зафіксувати події, щоб був доказ, а якщо б чекали поліцію, то він уже б спиляв ворота. Свідок не вважає, що вони з матірю підходячи до ОСОБА_4 чинили провокаційні дії. Ці події відбувались поза ділянкою обвинуваченого, на межі між їх ділянкою, ділянкою ОСОБА_4 та домогосподарством ОСОБА_17 . Очевидцями цих подій були сусіди ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Мати не торкалась обвинуваченого і по спині кулаком не била оскільки між ними знаходилась драбина. Свідок не бачила щоб мати намагалась ударити обвинуваченого кулаком лівої руки в обличчя.Сама особисто погроз обвинуваченого в бік матері вона не чула, лише зі слів матері знає, що він погрожував. У них була конфліктна ситуація, у суді відбувався розгляд цивільної справи, яку розпочав сам ОСОБА_4 . Конфлікт розпочав обвинувачений попилявши ще у 2016 році по провулку дерева, вони звертались до поліції, однак результати їй невідомі.

Допитаний під час судового засідання свідок обвинувачення ОСОБА_18 показав, що він перебуває з ОСОБА_4 в конфліктних відносинах, як і усі мешканці провулку, оскільки обвинувачений постійно псує їм життя. ОСОБА_4 , з власної ініціативи, поставив хвіртку та ворота, які жодної функції не виконують. Оскільки і вони і сім`я ОСОБА_20 були проти даної хвіртки, то сільська рада дала дозвіл її заварити. За зверненням мешканців провулку сільська рада прислала зварювальника і той заварив ворота та хвіртку, з обох сторін, як біля замка так і біля петель. 13.05.2018 у проміжку часу між 10 та 11 годиною ранку ОСОБА_4 переліз через паркан до них на вул. Комсомольська і почав пиляти хвіртку. Дружина свідка це помітила і спочатку покликала його, а потім і сусідів. Будинок свідка знаходиться по ліву сторону по відношенню до хвіртки, а домогосподарство ОСОБА_20 по праву сторону. На вулицю вийшов свідок, його дружина, ОСОБА_12 та її дочка ОСОБА_14 . Дані події відбувались на відгородженій капроновою сіткою ділянці дороги, відстанню близько 10 метрів від паркану ОСОБА_4 . Свідок стояв навпроти своєї хвіртки по центру провулку біля сітки, його дружина залишилась біля хвіртки, ОСОБА_12 зайшла за огорожу зі сторони сараю свідка і зупинилась метри за 2,5 3 від обвинуваченого, а ОСОБА_14 зайшла з протилежної сторони і знімала все на камеру біля свого сараю. ОСОБА_4 в цей час сидів на присядках і пиляв петлі, які знаходяться з лівої сторони хвіртки, по відношенню до свідка він знаходився спиною. Він пиляв ліву частини хвіртки, де вона петлями з`єднувалась з основною частиною паркану, у лівому нижньому куті. Під час огляду місця події вказано на розпил, який здійснив саме ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_12 підійшла до обвинуваченого та стала в стороні, боком по відношенню до свідка, та запитала ОСОБА_4 що він робить та хто дай йому дозвіл відрізати хвіртку і ворота. В цей час обвинувачений підвівся із увімкненою болгаркою, яку тримав у лівій руці кинувся на ОСОБА_21 , яка втекла. Потім обвинувачений повернувся і збивши ногою дробину, що відділяла його від ОСОБА_22 , на «відмаш» полоснув, працюючою болгаркою, потерпілу по лівій руці, якою остання інтуїтивно прикрила обличчя. ОСОБА_12 не била обвинуваченого кулаком по спині, вона до нього навіть не підходила, жодних рухів в його сторону не здійснювала, він сам підбіг до потерпілої. Свідок упевнений, що ОСОБА_4 болгаркою цілився по обличчю і травму наніс умисно, а не через необережність, так як він був агресивно налаштований. Далі обвинувачений сів на коліна і продовжив різати, а ОСОБА_12 відійшла в сторону. Вони викликали поліцію та швидку допомогу, яка потерпілу забрала до лікарні. ОСОБА_4 за ОСОБА_12 більше не гнався, він різав допоки не приїхала поліція, а потім по драбині знову переліз через паркан і повернувся додому. Ті свідчення, що свідок давав на слідчому експерименті він підтверджує. На відеозйомці не видно як обвинувачений ударив потерпілу, оскільки у той час ОСОБА_14 тікала від нього. Болгарка за розміром була невелика і до електромережі приєднана за допомогою подовжувача, який лежав на землі, але скільки довжина подовжувача він сказати не може. Свідок знає, що ОСОБА_12 лежала в лікарні і їй виймали метал з руки, але як довго вона та перебувала він не знає, тиждень вдома він потерпілу не бачив, а потім поїхав на вахтову роботу до м. Києва. Свідчення в суді він дає про фактичні обставини справи, які бачив, а не тому, що має неприязні відносини з ОСОБА_4 і якимось чином зацікавлений у вирішенні справи.

Допитана під час судового засідання свідок обвинувачення ОСОБА_19 показала, що з обвинуваченим у неї конфліктні відносини. 13.05.2018 року о 10.30 год ранку вона почула шум болгарки і вийшла на вулицю, де побачила, що ОСОБА_4 переліз через паркан по драбині, яка стояла поруч з ним, і з їх сторони по вул. Комсомольській ріже хвіртку. Свідок до нього звернулась, але реакції з його боку не було, у зв`язку з чим вона покликала свого чоловіка ОСОБА_18 , але обвинувачений продовжував різати ніби їх і не було. Після цього, аби змусити ОСОБА_4 припинити пиляли, вона пішла подзвонила сусідам ОСОБА_20 , і вийшла потерпіла ОСОБА_12 її дочка ОСОБА_14 та онуки. Обвинувачений в цей час в нахиленому положенні різав місця заварювання хвіртки, але де саме сказати не може, вона до нього не підходила. Петлі на його хвіртці знаходились з лівого боку, але де саме заварювалась хвіртка вона не знає. ОСОБА_12 з ОСОБА_23 підійшли до обвинуваченого поближче, і спокійно почали питати по якому праву він ріже хвіртку, яку заварили за рішенням виконкому сільської ради, ніхто на підвищених тонах з ним не розмовляв і на нього не кричав. Потерпіла підійшла до обвинуваченого з лівого боку і стояла на відстані від нього близько трьох метрів, до ОСОБА_4 не торкалась. Де саме стояла ОСОБА_14 не пам`ятає. Того моменту, як ОСОБА_4 наніс поріз, свідок не бачила, оскільки знаходилась метрів за 10 від них, біля своєї хвіртки і в той момент замешкалася. Її чоловік, стояв біля сітки, поза межами огородженої ділянки дороги, на відстані близько восьми метрів віз паркану обвинуваченого. Пригадує, що нібито бачила, як ОСОБА_4 повертався, але самого контакту болгарки з рукою, не бачила, вже потім побачила порізану рану і кров. Потерпілу під руку завели на подвір`я, вона втратила свідомість, їй зупиняли кровотечу, а потім ОСОБА_12 забрала швидка допомога і в лікарні вона провела близько місяця. ОСОБА_4 продовжив далі різати паркан, ніби нічого не відбулось. Чи весь час працювала болгарка вона сказати не може. Покази в суді вона дає з того що бачила на власні очі, вважає, що ОСОБА_12 не могла сама пошкодити руку, впевнена, що це зробив обвинувачений. Метою заварювання хвіртки було відсторонити ОСОБА_4 від права ходити по їх провулку, оскільки він постійно наносив мешканцям провулку шкоду.

Допитана під час судового засідання свідок захисту ОСОБА_24 суду повідомила, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 і з потерпілою ОСОБА_12 має неприязні відносини, вони конфліктують протягом 40 років. 8-9.05.2018 у свідка стався серцевий напад і вона вимушена була добиратись до лікарні зі знайомим, що ледь не коштувала їй життя, оскільки швидка допомога на дачі не виїжджає, а сусіди заварили їх хвіртку. У зв`язку з цим її чоловік 13.05.2019 пішов пиляти хвіртку щоб розблокувати вихід для приїзду швидкої допомоги. Свідок лишилась біля дачного будинку і через деякий час почула, як ОСОБА_19 кричить «Іван іди бий морду», у зв`язку з чим пішла подивитись, що там відбувається, щоб мати змогу захистити чоловіка. Спочатку вона йшла по доріжці, а потім звернула в сторону і зупинилась на своїй ділянці під вишнею, що росла за сараєм ОСОБА_17 та стала спостерігати. Свідок стояла на відстані близько 3-х метрів від хвіртки накосу і їй було видно, що чоловік переліз через паркан і сидячі на присядки, обличчям до неї, пиляв хвіртку. Якщо дивитись зі сторони їх дачної ділянки то ОСОБА_4 пиляв зправа, а якщо дивитись зі сторони вулиці Комсомольської то зліва. Потім свідок побачила як ОСОБА_12 зігнувшись підбігла впритул до ОСОБА_4 , який в той час сидячі наприсядки з увімкненою болгаркою різав паркан, і правою рукою ударила його в плече, від чого він похитнувся. І в цей же час потерпіла одночасно замахнулась лівою рукою йому в обличчя та сама напоролась на болгарку. Саме в той момент коли ОСОБА_4 похитнувся, а ОСОБА_12 намагалась його вдарити в обличчя і сталася травма. Ввесь цей час дочка ОСОБА_12 , ОСОБА_14 знімала на камеру. Коли вже ОСОБА_12 побігла з рукою, кричачи, «ай-ай» та викликайте поліції, то ОСОБА_4 підвівся. Конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_23 не було, вона далеко знімала від її чоловіка. Свідок весь час перебувала на одному місці і чітко бачила сам конфлікт та як ОСОБА_14 ходила знімала, ОСОБА_17 вона спочатку не бачила, в вже коли потерпіла пошкодила руку то бачила, як вони там бігали. Було чутно як працювала болгарка, і коли підбігла ОСОБА_12 то болгарка також працювала. Окрім потерпілої, до її чоловіка ніхто не підходив. Як падала драбина вона не пам`ятає. Болгарка була підключена до електромережі за допомогою подовжувача, який лежав на землі, і на її погляд, ОСОБА_4 міг відійти від хвіртки з працюючою болгаркою максимально на 20-30 см. Швидка допомога не приїздили, під`їжджав якийсь автомобіль, який на погляд свідка і відвіз її до травмпункту. Потім приїхали працівники поліції, ОСОБА_4 їм пояснив, що то його власність, яку заварили, а йому потрібний вихід до швидкої допомоги, і поліція поїхала. Після цього ОСОБА_4 знову переліз через паркан і пішов додому. ОСОБА_12 на стаціонарному лікуванні не перебувала, починаючи з середи 16.05.2018, свідок кожного дня її бачила на вулиці, і дану обставину можуть підтвердити їх сусіди по дачі.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням захисту ОСОБА_25 суду показав, що у травні 2018 року з членами правління садівничого товариства по вул. Комсомольська у с. Старий Білоус за присутності ОСОБА_12 він не зустрічався. Останній раз ОСОБА_12 він бачив у 2016 році коли, у складі комісії як депутат сільської ради, приїздив по її заяві. Коли саме та за яких обставин ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження йому невідомо, вулиця Комсомольська не належить до його депутатської дільниці і там він був лише одного разу.

Свідок захисту ОСОБА_26 дала показання, що є сусідкою ОСОБА_27 у садовому товаристві. 17.05.2018, десь в обід, вона з ОСОБА_24 опирскувала виноград на ділянці ОСОБА_27 та бачила потерпілу, яка сварилася біля паркану садового товариства. Наступного дня також бачила її в обід. Дату запам`ятала, бо записувала дату опирскування винограду. Відстань до потерпілої становила 25-30 метрів, рука у неї була перев`язана.

ОСОБА_28 під час допиту як свідка в судовому засіданні повідомила, що її дача знаходиться на одній лінії з ділянкою ОСОБА_27 . У травні 2018 року їй розповіли сусіди по дачі про конфлікт між обвинуваченим та потерпілою. А десь 24 травня вона проходила повз двір ОСОБА_27 та бачила потерпілу за сіткою. Наступного дня зайшла до дружини ОСОБА_4 та знову бачила потерпілу. Коли проходили збори правління садового товариства 27.05 також бачила потерпілу з відстані десь 30 метрів.

ОСОБА_29 у судовому засіданні повідомив, що обвинувачений є його батьком і 19 та 20 травня 2018 року він приїжджав до батьків у садове товариство та бачив потерпілу. 27.05.2018 також бачив потерпілу. Рука у неї була перемотана.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні повідомив, що працює лікарем у хірургічному відділенні і вів потерпілу ОСОБА_12 . Прийняв пацієнтку на наступний день після надходження до лікарні. Було призначене лікування. Перев`язки потерпілій проводилися в умовах стаціонару. Також застосовувалися антибіотики, при діабеті у потерпілої потрібен був постійний нагляд. На 10-й день зняли шви. Потерпіла перебувала у 10-й палаті. У лікарні вона була з 13.05.2018. 29 травня була п`ятниця і можливо він не встиг її виписати в той день, а тому фактично виписка відбулася 01.06.2018. Чи перебувала потерпіла у лікарні 30 та 31 травня не пам`ятає. Рухливість органів та чутливість при таких травмах з часом повертається, але не завжди. Довідку та виписку-епікриз видавав на руки ОСОБА_12 Форма цих документів була така як завжди. На епікризі є його підпис. Кутовий штамп на таких документах не ставлять, а гербову печатку ставлять лише на лікарняних листках.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження №0000443 за ч.1 ст.122 КК України було зареєстроване за заявою ОСОБА_12 , яка звернулась до чергової частини ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, за фактом нанесення їй 13.05.2018 тілесних ушкоджень.

За рапортом старшого інспектора чергового Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області о 12:02 13.05.2018 на службу 102 надійшло повідомлення, що за медичною допомогою до ЦРЛ з діагнозом: різана рана лівої руки звернулась ОСОБА_12 , мешканка АДРЕСА_2 . Тілесні ушкодження отримала в с. Старий Білоус від сусіда.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.10.2018 предметом огляду була ділянка дороги по вул. Комсомольська у с. Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області між будинками АДРЕСА_2 та №19. По обидві сторони дороги біля парканів будинку ростуть дерева та кущі. Частина вказаної ділянки дороги, довжиною близько 5 метрів, в кінці дороги, через увесь периметр дороги від буд.№18 до буд.№19 відгороджена сіткою рябицею. В кінці відгородженої ділянки знаходиться металевий паркан з металевою хвірткою та в місці кріплення паркану до хвіртки мається невеликий розріз на паркані з явними ознаками пиляння.
Суд не погоджується зі стороною захисту щодо недопустимості цього доказу з тих підстав, що події відбувалися не біля будинку АДРЕСА_2 , а на значній відстані від нього та огляд було проведено через 5 місяців. Як видно з протоколу під час цієї слідчої дії оглядалося саме місце, де потерпілій були нанесені тілесні ушкодження, і воно цілком відповідає відносному визначенню місця розташування - біля будинку АДРЕСА_2 . Термін проведення цієї слідчої дії також не є підставою для визнання цього доказу недопустимим.
Під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_18 , проведеного 18.10.2018, свідок розповів та показав, як та що відбувалось 13.05.2018 на дорозі між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , та дав такі ж показання як і в судовому засіданні.
Під час проведення слідчого експерименту з потерпілою, який відбувся 18.10.2018 на дорозі між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 розповіла та показала, за яких обставин обвинувачений наніс їй болгаркою поріз пальців лівої руки, через що у неї на даний час працює лише два пальці.

Ці відеозаписи були досліджені в судовому засіданні і їх зміст відповідає даним зазначеним у цих протоколах.
Захист посилався на те, що обвинувачений не був заслучений до проведення цих слідчих експериментів, але за нормами ст.240 КПК України його участь не була обов`язковою.
Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 23.05.2018 та під час перегляду в судовому засіданні відеозапису з назвою файлу «MVI-2014» від 13.05.2018 о 10.34 год, розміщеного на диску марки «VIDEX EXCELLENTI DVD+R16х» об`ємом 4,7 GB 120 MIN встановлено, що на відеозаписі відображено конфлікт, який відбувся між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_12 тримаючи ліву руку за спиною підходить до ОСОБА_4 , який сидячи на колінах пиляє болгаркою огорожу. На 11 та 12 секунді відео оберти болгарки знижуються і обвинувачений починає вставати та розвертатися до потерпілої і хтось лівою рукою торкається лівого плеча обвинуваченого. Після цього оберти болгарки збільшуються і на 14 секунді відео видно, що обвинувачений стоїть обвернутий до потерпілої з виставленими вперед руками, а потім робить крок на зустріч потерпілій і в цей час падає драбина, яка знаходилася між ними, а потерпіла відходить від нього. А вже на 31 секунді відео видно як у ОСОБА_12 з чотирьох фаланг пальців тильної сторони йде кров.
Захист вважає даний відеозапис недопустимим доказом, оскільки досліджений відеофайл не є оригіналом. Проте, даний відеозапис є цифровим. Він був наданий потерпілою 23.05.2018 на оптичному диску. З самого відеозапису і з пояснень потерпілої та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 випливає, що зйомку проводила ОСОБА_15 для фіксації, на її думку неправомірної поведінки ОСОБА_4 . Оптичний диск є лише матеріальним носієм, тобто, способом збереження інформації. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення. Тому суд не вбачає підстав для визнання цього доказу недопустимим.
Дані відеозапису відповідають показанням потерпілої, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також даним слідчих експериментів за участю потерпілої та ОСОБА_18 , а тому суд вважає показання потерпілої та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 щодо обставин та механізму спричинення потерпілій тілесних ушкоджень достовірними.
Натомість, показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_24 щодо цих обставин не можуть бути визнані достовірними, оскільки вони суперечать дослідженому відеозапису. Також необгрунтованим є аналіз даного відеозапису обвинуваченим, який стверджував, що потерпіла отримала тілесні ушкодження коли намагалася вдарити його.
Згідно виписки епікризу №4356, хвора ОСОБА_12 , знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ЧЦРЛ з 13.05.18 по 29.05.18 з діагнозом: множинні різано-рвані рани тильної поверхні основних фаланг І-ІV пп. лівої кисті. Хворій було проведено оперативне лікування ПХО ран та призначено консервативне лікування.
Відповідно до висновку експерта №337 від 22.06.2018при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_12 , 1950р.н., виявлений рубець м`яких тканин лівої кисті, що являється наслідком загоєння різано-рваних ран. Вищевказане тілесне ушкодження, виникло внаслідок дії предмету з ріжучими властивостями і по давності утворення, може відповідати даті 13.05.2018 р та умовам, зазначеним в описовій частині ухвали про призначення експертизи («Не вимикаючи болгарки.... розвернувся до неї та в момент розвороту наніс тілесні ушкодження у вигляді розрізу лівої руки»). Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_12 , знаходиться в зоні досяжній для власної руки, однак конкретні умови заподіяння тілесних ушкоджень встановлюються виключно слідчими діями. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_12 , вважє, що потерпіла могла піддаватися одному травматичному впливу. Судово-медичні дані, що давали б змогу об`єктивно судити про положення та ймовірне взаєморозташування потерпілої по відношенню до нападника в момент заподіяння тілесних ушкоджень, відсутні. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_12 , не могло утворитись від ударів руками чи іншими тупими предметами, укусів зубами чи удушенні руками. Сила, що діяла на ОСОБА_12 , була достатньою для утворення тілесного ушкодження. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_12 , не могло утворитись при падінні з висоти власного зросту на площину, як з наданням тілу попереднього прискорення так і без такого.

Згідно висновку експерта №521 від 18.10.2018, який є додатком до висновку експерта №337 від 21.06.2018, у ОСОБА_12 , 1950 р.н., мали місце тілесні ушкодження у вигляді множинних різано-рваних ран тильної поверхні лівої кисті, які в своєму перебігу ускладнились порушенням чутливості в зоні іннервації ліктьового нерву в дистальних фалангах лівої кисті, рубцевою контрактурою 2-5 пальців лівої кисті з порушенням хватальної функції. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії предмету з ріжучими властивостями, може відповідати даті 13.05.2018 р та умовам, зазначеним в описовій частині ухвали про призначення експертизи («Не вимикаючи болгарки..., розвернувся до неї та в момент розвороту наніс тілесні ушкодження у вигляді розрізу лівої руки»). Виявлені тілесні ушкодження, на думку експерта, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на третину відповідно до п.2.2.1г, 2.2.3, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995р «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Допитаний під час судового засідання експерт ОСОБА_31 суду пояснив, що в даному кримінальному провадженні ним було проведено дві судово-медичні експертизи. Під час первинної експертизи 21.06.2018 він оглядав потерпілу ОСОБА_12 та для надання висновку також використовував медичну карту стаціонарного хворого №4356 і медичну карту амбулаторного хворого. Питання щодо надання висновку про ступень тяжкості тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_12 , під час первинної експертизи він відклав до загоєння і визначення наслідків. А в наступній додатковій медичній експертизі до Висновку він використовував первинну експертизу і потерпілу не оглядав, та медичні документи. Для визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження впливає лише характер пошкодження і якщо його можливо встановити без перебування на стаціонарному лікуванні у медичному закладі то можливе і встановлення ступеня тяжкості. У даному випадку якби навіть ОСОБА_32 не перебувала на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, зроблений ним висновок щодо ступеня тяжкості тілесного ушкодження виявленого у ОСОБА_12 був би незмінним. Проміжок часу для встановлення ступеню тяжкості тілесного ушкодження залежить від характеру ушкодження. В даному випадку, на його думку потрібно було не менше двох місяців, а медичні документи прийшли до нього через три місяці і йому цього було досить аби визначити ступінь тяжкості. Оцінка стійкої втрати працездатності більше ніж на 10%, але менше на третину була зроблена по характеру ушкодження з медичної карти амбулаторного хворого, а саме: по тильній поверхні лівої кисті на основі ІІ-V пальців лівої кисті сформований післяопераційний рубець; мається рубцева контрактура ІІ-V пальців лівої кисті, хватальна функція кисті порушена. Стійка втрати працездатності більше ніж на 10%, але менше на третину і дала підставу для встановлення середнього ступені тяжкості тілесним ушкодженням, якби була втрата працездатності до 10% то були б легкі тілесні ушкодження. Експерт зазначив, що у висновку експерта №521 у розділі обставини справи дані ОСОБА_33 вказані помилково, експертиза проводилась безпосередньо відносно потерпілої ОСОБА_12 і на всі питання слідчого ним були надані відповіді на підставі наданих медичних документів, жодних додаткових документів він не витребовував.

Захист стверджував, що висновки експерта не можуть бути допутсимими доказами, оскільки експертиза №521 проведена як додаткова, хоча призначалася нова експертиза. Разом з тим, чинний КПК України містить визначення лише експертизи та не виділяє основну та додаткову експертизу, а тому позначення експертом у висновку №521, у дужках словами "додаткова до Висновку експерта №337 від 21.06.18р." не тягне недопустимість цього висновку як доказу чи хибність його висновків.

Також безпідставним є посилання захисту, що експерт при проведенні експертизи №521 не досліджував нічого нового у порівнянні з висновком №337. Так у висновку №521 експерт спирається на дані з медичної карти потерпілої, які були занесені 26.07.2018 та 24.09.2018.

Щодо відсутності реквізитів на виписці епікризі, враховуючи пояснення лікаря ОСОБА_34 , який під час допиту підтвердив, що дана виписка видавалася ним, то суд не вбачає підстав для визнання висновків експерта недопустимими докзами з причин неналежного оформлення виписки, оскільки дані відображені в ній та покладені експертом в основу висновків є достовірними.

Описки в ініціалах обвинуваченого та прізвище ОСОБА_35 , яке було помилково зазначене у висновку експерта є наслідком описок, які містилися в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді і жодним чином не вплинуло на дослдження експерта та правильність його висновків.

Наявність в обвинуваченого умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, підтверджуються механізмом їх нанесення. Так, з досліджених доказів встановлено, що обвинувачений встав, розвернувся до потерпілої, простяг в її сторону руки в яких була болгарка, при цьому збільшив на ній оберти та направляв у бік потерпілої аж поки та не відійшла. Такі дії обвинуваченого не свідчать ані про самозахист, оскільки фізично на нього ніхто не впливав, ані про порушення потерпілою техніки безпеки, оскільки саме обвинувачений направляв працюючий електроінструмент в її бік. Сам механізм нанесення тілесних ушкоджень та відсутність реакції обвинуваченого на отримані потерпілою травми свідчать, що він бажав настання таких наслідків, а тому мав прямий умисел на заподіяння потерпілий тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши докази у провадженні, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 в умисному заподіянні ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, а його дії кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставину, що обтяжує покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. За висновком органу пробації ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні, виправлення особи без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України та доходить висновку про можливість його виправлення без відбуття покарання.

Вирішуючи цивільні позови прокурора та потерпілої суд звертає увагу на наступне.

Згідно з п.2 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

За показаннями свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 потерпіла не завжди перебувала у лікарні за час її стаціонарного лікування. Проте, її місце в стаціонарі хірургічного відділення весь час її стаціонарного лікування було зайняте та КЛПЗ "Чернігівська центральна районна лікарня" несла витрати на лікування потерпілої. Таким чином, суд вважає, що розмір витрат на лікування потерпілої в сумі 7486,95 грн. зазначений у листі КЛПЗ "Чернігівська центральна районна лікарня" №1763 від 10.12.2018, обрахований відповідно до вищезазначеного Порядку та підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі на підставі ст.1206 ЦК України.

Потерпілою на підтвердження витрат на лікування надані фіскальні чеки на суму 2928,42 грн., а ще 1000 грн. матеріальної шкоди непідтверджена жодними доказами, а тому, враховуючи, що цивільний позов не визнаний обвинуваченим, на підставі ст.1166 ЦК України стягненню підлягає лише підтверджена матеріальна шкода в розмірі 2928,42 грн.

Щодо розміру моральної шкоди, виходячи із засад справедливості та розумності, зважаючи на глибину моральних страждань потерпілої, яка потребувала значних зусиль для зміни організації свого життя, але все ж таки порушувала умови свого стаціонарного лікування, а також враховучи вік потерпілого та його майновий стан суд приходить до висновку про часткове задоволення позову потерпілої, на підставі ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, в розмірі 15000 грн. моральної шкоди.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Речовий доказ - оптичний диск «VIDEX EXCELLENTI DVD+R16х» об`ємом 4,7 GB 120 MIN, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого на час розгляду справи не діяли, підстави для їх застосування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України і за це кримінальне правопорушення призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області витрати на лікування потерпілої в сумі 7486,95 грн.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 2928,42 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди, а всього 17928,42 грн.

Речовий доказ - оптичний диск «VIDEX EXCELLENTI DVD+R16х» об`ємом 4,7 GB 120 MIN, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1