Дата документу 01.11.2021 Справа № 314/3195/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/3195/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/900/21 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

апелянта ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області,

розглянула 1 листопада 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про злочин згідно заяви від 22.07.2021 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, зі змісту якої випливає, що 22.07.2021 він звернувся до відділення поліції № 2 Запорізького РУП, просив його заяву внести до ЄРДР за ст.ст.366, 365 КК України щодо слідчого СВ Вільнянського ВП № 2 (колишнього Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, далі по тексту ВП №2), ОСОБА_7 . Однак його звернення до ЄРДР не внесли. Скаржник просив визнати протиправну бездіяльність слідчого та зобов`язати слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУПН внести інформацію про злочин з боку слідчого ОСОБА_7 за ст. 365, 366 КК України до ЄРДР та розпочати досудове слідство.

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2021 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про злочин згідно заяви від 22.07.2021 року.

Залишаючи скаргу ОСОБА_6 без задоволення, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_6 до відділення поліції № 2 від 22.07.2021 не містить об`єктивних ознак кримінальних правопорушень, статей КК України, які зазначені у ньому. Доводи скаржника щодо вчинення згаданих ним кримінальних правопорушень ґрунтуються на його припущеннях і суб`єктивній оцінці діям слідчого під час досудового розслідування та вчинення процесуальних дій.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не погоджуючись із оскаржуваним рішенням суду, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що висновки слідчого судді суперечать дійсним обставинам та положенням ст.214 КПК України. Слідчий відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 прийняла матеріали кримінального провадження №0000258 від 11.05.2018 року та в цей же день прийняла постанову про закриття кримінального провадження, чим сфальсифікувала постанову, тобто вчинила злочин.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, будучи належним чином повідомлений про час і дату судового засідання не з`явився, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому колегія суддів зауважує, що в ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування. З цього приводу слід аналізувати заяви, повідомлення щодо наявності у них конкретних фактів, які б давали підстави вважати наявними ознаки кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України та Положень про порядок ведення ЄРДР дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Відповідно до п.3 розділу 3 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 р. № 100, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 р. № 930, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді. Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку про залишення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань без задоволення.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що 22.07.2021 року ОСОБА_6 звернувся до відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з заявою про вчинення слідчим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.365, ст.366 КК України та просив внести відомості до ЄРДР і розпочати досудове розслідування.
Відповідно до довідки про результати розгляду звернення громадян заступника начальника відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 вказане звернення було зареєстровано до ІТС ІПНП під №7065.
Під час проведення перевірки було встановлено, що слідчий СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 прийняла до провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000258 від 21.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України та цього ж дня прийняла рішення про закриття кримінального провадження.

Разом з цим, встановлено, що саме 31.01.2020 року передані слідчому ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження № 0000258 для проведення досудового розслідування, хоча відповідна відмітка в ЄРДР не була зроблена своєчасно, що не є підставою не проведення досудового розслідування, оскільки електронна система ЄРДР лише дублює головні процесуальні рішення в кримінальному провадженні. 17.04.2020 року слідчим ОСОБА_7 прийнята постанова про закриття кримінального провадження №0000258 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України. Тобто, досудове розслідування проводилось слідчим в період часу з 31.01.2020 року по 17.04.2020 року та лише 17.04.2020 року кримінальне провадження було закрито. А тому факту службового перевищення влади чи службових повноважень, службового підроблення в діях слідчого не вбачається.

Таким чином, звернення щодо перевищення влади чи службових повноважень, службового підроблення слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 свого підтвердження не знайшло, що і було підставою для відмови у внесенні відомостей до ЄРДР.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Таким чином, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:
- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР (відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення). Однак слід додатково наголосити, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань;
- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне;
- невнесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно встановив, що вказані ОСОБА_6 обставини не утворюють складу злочинів, передбачених ст.365, ст.366 КК України, або будь-якого іншого кримінального правопорушення та не містять дій, що свідчать про перевищення влади чи службових повноважень, службового підроблення слідчим СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 . Отже, в скарзі ОСОБА_6 відсутні, передбачені ч.5 ст.214 КПК України, відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення слідчим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.365, ст.366 КК України.

Так, статтею 365 КК України передбачена відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Суб`єктом перевищення влади або службових повноважень може бути лише службова особа.
З суб`єктивної сторони злочин характеризується умисною формою вини. Ставлення ж суб`єкта до наслідків може бути як умисним, так і необережним Службова особа за будь-якої форми перевищення влади чи службових повноважень усвідомлює, що дії, які вона вчинює, виходять за межі наданих їй законом владних чи інших службових повноважень, і бажає їх вчинити.

Відповідно до ст.366 КК України кримінальна відповідальність настає за умови складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Фактично зміст заяви ОСОБА_6 про вчинення слідчим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень зводиться до незгоди із прийнятим слідчим рішенням про закриття кримінального провадження №0000258 і не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення кримінального правопорушення. Тобто, доводи ОСОБА_6 будуються на припущеннях, які не підтверджуються будь-якими доказами.

Крім того, посадовими особами відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області в порядку Закон України «Про звернення громадян» була надана відповідь на заяву ОСОБА_6 , відповідно до якої його заява була розглянута та прийняте рішення про припинення подальшої перевірки у зв`язку з тим, що факти, викладені в зверненні не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Таким чином, ані в судовому засіданні суду першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 не надав достатніх даних щодо вчинення слідчим СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.365, ст.366 КК України.

Зазначені заявником обставини провадження поряд із дослідженими матеріалами схиляють колегію суддів до переконання про вірність висновку слідчого судді стосовно відсутності відомостей, які б вказували на заявлене ОСОБА_6 суспільно-небезпечно діяння.

Положеннями ч.1 ст.2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Якщо у заяві чи повідомлені наведених вище даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В той же час, в скарзі не наведено таких фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що подана до слідчого судді скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про злочин згідно заяви від 22.07.2021 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4