ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/360/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши 20 вересня 2021 року у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі Тернопільського апеляційного суду матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 серпня 2021 р.,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 серпня 2021 р. частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів без визначення розміру застави.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 23 год 59 хв. 25 вересня 2021 року.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 серпня 2021 р. скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції обмежився лише припущеннями про існування обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте не довів їх існування. Зокрема, є недоведеним ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він повністю спростовується матеріалами досудового розслідування та поведінкою підозрюваного, який самостійно та добровільно з`явився до правоохоронних органів, повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Зазначає, що ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, є нічим не підтвердженим та спростовується відсутністю заяв чи повідомлень потерпілих про будь-який вплив на них з боку підозрюваного. Разом із тим вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні фактично завершене, підозрюваний повністю визнав свою вину, що об`єктивно свідчить про відсутність вказаного ризику.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, зіславшись на доводи, викладені в ній, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 жовтня 2005 року приблизно о 22:30 год. ОСОБА_7 в порушення вимог п 2.9 а/ Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та керуючи власним автомобілем марки «Опель» Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху рухався зі швидкістю 110 км/год по вул. Шептицького в с. Петриків Тернопільського району в напрямку м. Тернопіль.

Порушуючи вимоги пунктів 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями /далі - ПДР/, водій ОСОБА_7 під час руху не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Через проявлену під час керування автомобілем неуважність та внаслідок грубого порушення вимог п. 1.10 /в частині значення термінів «дорожні умови», «дорожня обстановка»/, а також п. 12.2 ПДР України, невірно обрав швидкість свого руху і, помітивши попереду себе на проїзній частині дороги небезпеку для руху пішоходів, яких мав можливість об`єктивно виявити, а саме неповнолітніх ОСОБА_10 , 1989 року народження, та ОСОБА_11 , 1988 року народження, що рухалися по краю проїзної частини дороги назустріч руху вказаного автомобіля, в порушення п. 12.3 ПДР негайно не вжив заходів аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішоходів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 та ОСОБА_11 загинули на місці події, а водій ОСОБА_7 місце події залишив.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 2.9 «а», 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д», 1.10, 12.2, 12.3., 12.4 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням загибелі декількох осіб.

29 червня 2021 року ОСОБА_7 в межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

30.06.2021 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

01.07.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 23.59 год. 27.08.2021.

26.08.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 08.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, завершено, відповідно до ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження відкрито матеріали досудового розслідування №0000089 від 08.12.2012.

27 серпня 2021 року старший слідчий відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, покликаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; на те, що заявлені ризики не зменшились. Крім цього, у клопотанні вказав, що строк дії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 завершується 27.08.2021, однак на даному етапі необхідно виконати вимоги статті 290 КПК України у зв`язку із завершенням 26.08.2021 досудового розслідування та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Також ч. ч. 4, 5 ст. 199 КПК України передбачають, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному, так як останній під час досудового розслідування перебував у розшуку, а тому він може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведеного, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель людей, за що передбачене покарання у виді позбавлення волі, впродовж тривалого часу ухилявся від органів досудового розслідування, понад 15 років перебував у розшуку, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, осіб похилого віку, не працює, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків, колегія вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Посилання захисника ОСОБА_8 на те, що підозрюваний ОСОБА_7 визнає свою провину, добровільно з`явився до правоохоронних органів як на обставини, які є підставами для відмови у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів не приймає, оскільки вказані обставини не спростовують висновки слідчого судді щодо продовження застосування запобіжного заходу, так як прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі захисника не наведено, матеріалами провадження не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст. ст. 176, 177, 179, 183, 199, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 серпня 2021 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4