справа №991/710/22
провадження №1-кс/991/720/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«02» лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши скаргу ОСОБА_2 про зобов`язання директора НАБУ Артема Ситника забезпечити ефективне розслідування за його заявою від 15 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:
02 лютого 2022 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 про зобов`язання директора НАБУ Артема Ситника забезпечити ефективне розслідування за його заявою від 15 січня 2022 року.
На підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 02 лютого 2022 року вказана скарга була передана на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .
За результатами дослідження вказаної скарги та доданих до неї матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України, зокрема, право на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України. Порядок звернення із скаргами та їх розгляду слідчим суддею врегульовано ст. ст. 304-307 КПК України.

Так, за змістом ст. 304 КПК України, при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою, слідчому судді у першу чергу необхідно перевірити, чи було дотримано правил підсудності при зверненні з відповідною скаргою.

За змістом ч. 2 ст. 33-1 КПК України, слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Предметна підсудність цього суду визначається статтею 33-1 КПК, якою встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України.

У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальним законом визначено перелік злочинів, які підсудні Вищому антикорупційному суду, та зазначено, що при визначені підсудності має бути наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України. Такими обов`язковими умовами є: суб`єкт вчинення злочину (п.1 ч.5 ст. 216 КПК України), кількісна характеристика предмета злочину або завданої шкоди з урахуванням зазначеного у цьому пункті суб`єкта злочину (п.2 ч.5 ст. 216 КПК України), або вчинення злочинів, що передбачені ст. 369, ч.1 ст. 369-2 КК України щодо службової особи, визначеної у ч.4 ст. 18 КК України або у п.1 ч.5 ст. 216 КПК України (п.3 ч.5 ст. 216 КПК України).

Однак, у заяві ОСОБА_2 до директора НАБУ ОСОБА_3 відсутні будь-які посилання на суб`єкта вчинення злочину, кількісну характеристику предмета злочину або розмір шкоди, завданої таким кримінальним правопорушенням, а також відсутні відомості, за якими б можна було встановити конкретний злочин, про вчинення якого повідомляє ОСОБА_2 у своїй заяві, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чи було дотримано заявником правил підсудності при зверненні з цією скаргою до Вищого антикорупційного суду.

Крім цього, зі змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність директора НАБУ ОСОБА_3 , яка полягає у незабезпеченні ефективного розслідування за його заявою від 15 січня 2022 року, що не входить у вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива), які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що суди під час застосування процесуальних правил повинні уникати зайвого формалізму, котрий може стати на перешкоді справедливості судового розгляду, але в той же час, неможливість точно ідентифікувати особу по причині відсутності кваліфікованого електронного підпису, що зафіксовано в акті № 03.14.1-07/12/2022, складеному працівниками Управління документообігу та організаційного забезпечення Вищого антикорупційного суду не додає такій заяві обґрунтованості.
Таким чином, враховуючи неможливість встановлення факту предметної підсудності цієї скарги Вищому антикорупційному суду, оскарження ОСОБА_2 бездіяльності яка не міститься у вичерпному переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива), які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування( ч.1 ст. 303 КПК України), слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-1, 216, 303-304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_2 про зобов`язання директора НАБУ Артема Ситника забезпечити ефективне розслідування за його заявою від 15 січня 2022 року повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України (ч. 7 ст. 304 КПК України).

Слідчий суддя ОСОБА_4