Справа № 397/1001/19
н/п : 1-кп/397/43/22
В И Р О К
Іменем України

25.01.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 15.06.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красносілля Кропивницького району Кіровоградської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, безробітної, заміжньої, яка не має на утриманні малолітніх дітей, раніше судиму вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.11.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 Кримінального кодексу України(далі - КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , перебуваючи на присадибній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 побачила насадження рослин роду коноплі. Розуміючи, що вирощувати рослини коноплі заборонено, їх умисно не знешкодила, тим самим вчинила вирощування рослин коноплі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_3 з невстановленого досудовим розслідуванням часу та дати по 14.06.2019 умисно, незаконно вирощувала рослини роду коноплі, доглядаючи за ними шляхом культивування з метою доведення їх до стадії дозрівання, які остання незаконно вирощувала для особистих потреб без мети подальшого збуту, без належного дозволу, порушуючи при цьому порядок провадження діяльності, пов`язаної обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009.

14.06.2019 о 20:40 год. в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 14.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, проведено обшук у будинку та на присадибній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході якого за участю вченого агронома, у присутності двох понятих було виявлено та вилучено 13 кущів рослин, які є рослинами роду конопля, які містять психотропну речовину тетрагідроканабінол, які ОСОБА_3 незаконно вирощувала для особистих потреб без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовилась від надання показань суду.

Ураховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Оскільки, обвинувачена ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному проступку повністю визнає свою провину, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченої, матеріалів, що стосуються речових доказів та судових витрат, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення обвинуваченої до вчиненого нею кримінального проступку.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування конопель у кількості 13 рослин.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Як особа, ОСОБА_3 , за місцем свого проживання характеризується посередньо (вживає алкогольні напої, домашнього господарства не веде, іншими компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє), заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, не працює, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Окрім цього, відповідно до обвинувального акту, однією із обставин, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , є повне визнання своєї вини. Однак, із таким твердженням сторони обвинувачення, суд не може погодитись із наступних міркувань.
Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 18.09.2019 (справа № 166/1065/18, провадження № 51-3392 км19).
Таким чином, аналізуючи наведене вище, суд констатує, що наявність щирого каяття особи у вчиненні нею кримінального правопорушення вже є, з-поміж іншого, врахуванням повного визнання своєї винуватості у вчиненому та не може визнаватись судом як окрема обставина, яка пом`якшує покарання. Тобто повне визнання свої вини є однієї із складових щирого каяття. З урахуванням наведеного, обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченій, згідно зі ст. 66 КК України, судом визнається лише щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Ураховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, його тяжкість, особу обвинуваченої, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі на строк, визначений санкцією ч. 1 ст. 310 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального проступку.
Окрім цього, вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.11.2021, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Частиною першою статті 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З огляду на те, що кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, вчинений ОСОБА_3 14.06.2019, тобто до постановлення попереднього вироку (10.11.2021), суд приходить до висновку щодо необхідності призначення обвинуваченій остаточного покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.11.2021.
При цьому, підстав для застосування положень ст. 69, 69-1 КК України при призначенні обвинуваченій покарання, суд не убачає, так як у даному кримінальному провадженні встановлена лише одна обставина, яка пом`якшує покарання.

Водночас, відповідно до ч. 1, 4 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Так, судом ураховується те, що обвинувачена ОСОБА_3 хоча і вчинила кримінальний проступок, однак повністю визнала свою провину, розкаялася у вчиненому, характеризується посередньо за місцем свого проживання, заміжня, що вказує на міцні соціальні зв`язки.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без реального відбування нею покарання у виді позбавлення волі, а тому до неї можливо застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк у межах, визначених ч. 4 ст. 75 КК України.

При цьому, на обвинувачену ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, визначені в ч. 1 ст. 76 КК України, з покладення на неї додаткових обов`язків, передбачених пунктами 3, 4 частини 3 вказаної статті КК України.

Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному відсутній.

У даному кримінальному провадженні проведено одну судову експертизу матеріалів, речовин і виробів, вартість якої склала 858 гривень 00 копійок, а тому дані витрати, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.11.2021, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1, 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок.
Речові докази:
- паперовий конверт в якому знаходиться карта пам`яті «Kingston» форматом «Micro SD» об`ємом 4 GB та адаптер до неї, зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- спеціальний пакет № 33315409, в якому знаходиться 13 рослин коноплі, який передано для зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницький РУП ГУНП в Кіровоградській області, знищити.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченій.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2022 року.