ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3585/22
провадження № 1-кс/753/603/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000777 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києвіперебувають матеріали кримінального провадження № 0000777, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 08.03.2022 року, приблизно о 09 годині 45 хвилин, перебуваючи в Дарницькому районі м. Києва направився до магазину «АТБ-маркет», що за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 152.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 побачив на шухляді біля каси № 1 мобільний телефон «NOKIA 3.1 PLUS», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою «Київстар», № НОМЕР_2 , та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб ОСОБА_5 таємно викрав майно, що належить ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, чим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_7 , на загальну суму 2700 грн. 00 коп.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення -таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, українець, громадянин України, одружений, маючий на утриманні дитину 2015 р.н., тимчасово непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 19.12.2018 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання.

08.03.2022 року, о 16 год. 32 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та в подальшому, в цей же день, останнього було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. 09.03.2022 року останнього було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_5 , до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину;
- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України;
- протоколом допиту потерпілого;
- протоколами допиту свідків;
- протоколом огляду відеозапису;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
В даному випадку ОСОБА_5 , який є раніше судимою особою, підозрюється у вчиненні злочину, санкція статті за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
При цьому клопотання про застосування найсуворішого запобіжного заходу мотивоване тим, що в ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. За вчинення вказаного злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до втечі з метою уникнення покарання, адже підозрюваний раніше судимий за майновий злочин та може використати ситуацію, яка склалась у країні на власну користь з метою переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. Представник потерпілого та свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на представника потерпілого, свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання;

- вчинити інший злочин, оскільки підозрюваний не має постійного місця роботи, раніше судимий за майновий злочин.

З урахуванням даних щодо особи підозрюваного застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку ініціатора клопотання, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості прийняття процесуальних рішень в найкоротші строки.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , щиросердно каючись у вчиненому, просив не позбавляти його волі. Просив врахувати, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, роботу втратив у зв`язку з війною. Також звертав увагу, що він добровільно видав викрадений телефон. Вказував, що він звертався для зарахування до територіальної оборони, проте у зв`язку з відсутністю вільних місць йому було відмовлено.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і вважав, що достатнім є домашній арешт в певну частину доби.

Дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів.
Разом з тим, відповідно до правової позиції Європейського суду, викладеної у справі «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, зокрема, зазначено, що небезпека можливості переховування від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є звичайно таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням тримання особи під вартою.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи дані щодо наявності судимості у підозрюваного за вчинення корисливого злочину, суд вважає ризик вчинення нового кримінального правопорушення реальним.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено та прокурором не спростовано, що підозрюваний має місце реєстрації та проживання, одружений, має утриманні малолітню дитину, до введення військового стану працював.
При цьому слідчий суддя враховує позицію підозрюваного, який щиросердно каявся у вчиненому, а також те, що фактично шкода не спричинена, оскільки телефон залишився у власності потерпілої.
За наведених обставин вважаю, що прокурором не доведено ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків, представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того слідчим суддею звертається уваги, що у справі потерпілою визнана ОСОБА_7 , а відомості про представника потерпілого, відносно якого, за версією слідчого, існує ризик впливу підозрюваним, в матеріалах провадження відсутні.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи дані щодо підтвердження міцності соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність у нього родини та утриманців, а також позицію останнього щодо визнання своєї провини, приходжу до висновку, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання єдиного ризику, наявність якого було підтверджено в судовому засіданні.

Щодо твердження сторони захисту про необхідність застосування домашнього арешту, то з урахуванням оголошення повітряних тривог, у тому числі і у нічний час, що потребує негайного прямування до найближчого укриття виконання підозрюваним належним чином умов домашнього арешту є неможливим.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 132, 176-178, 193, 194, 196, 205, 369-371 КПК України, слідчий суддя, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з роз`ясненням обов`язку з`являтись за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці - до 10 травня 2022 включно, наступні обов`язки - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя