УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Солом`янського районного суду м. Києва

в складі: слідчий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, відомості про злочин які внесені до ЄРДР за №0004439 від 08.07.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання, складене слідчим за погодженням з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявлене у рамках кримінального провадження №0004439.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що встановлено, що ОСОБА_6 06.04.2020 приблизно о 16 годині 20 хвилин, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 14, зустріли раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , з якими останній на їх пропозицію став вживати алкогольні напої. В ході вживання алкогольних напоїв, вступивши між собою в злочинну змову, у ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел корисливого характеру, спрямований на відкрите викрадення чужого майна поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій спільний лочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого групою осіб, поєднаного із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого
ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна,
ОСОБА_6 разом ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , попередньо розподілили між собою злочинні ролі. Так, ОСОБА_6 згідно відведеної йому ролі, з метою усунення опору ОСОБА_8 , несподівано вдарив останнього в область обличчя, від чоговін не втримавшись на ногах впав на землю. В подальшому продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 діючи злагоджено группою осіб спільно з ОСОБА_7 , почав наносити ОСОБА_8 коли останній лежав на землі, удари руками і ногами по різним частинам тіла, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 , подолавши опір останнього, а ОСОБА_4 , в цей час спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі небезпеки повідомити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про викриття їх злочинних дій. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 , відкрито викравмайно, яке належить ОСОБА_8 , а сааме мобільний телефон марки «Nokia» «6233» срібного кольору вартістю 1000 гривень, мобільний телефон «Nokia» «С203», типу слайдер, білого кольору з золотим ободом, чорним чохлом вартістю приблизно 1000 гривень, MP3 плеєр марки «Philips» чорного кольору з сріблястими вставками вартістю приблизно 1000 гривень, навушники провідні марки «Panasonic» сірого кольору з сріблястими вставками вартістю приблизно 300 гривень, обручка золота 1,37 гр., 585 проби, вартістю приблизно 300 гривень, грошові кошти у сумі 10 доларів США однією купюрою, які згідно курсу станом НБУ на 06.04.2020 становлять 270, 37 гривень, зарядний пристрій для мобільного телефону у кількості 2 шт. загальноювартістю приблизно 200 гривень, кашкет зеленого кольору з написом вартістю 200 гривень, сонце захисні окуляри з сірою оправою вартістю 150 гривень.
Відкрито викравши вказане чуже майно ОСОБА_6 спільно з
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4420,37 гривень.
В результаті протиправних дій ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синець на повіках лівого ока з переходом в підочну ділянку; садно на фоні крововиливу на червоній каймі нижньої губи справа; забійна рана в потиличній ділянці справа, які згідно висновку експерта КМКБ СМЕ за № 042-952-2020 від 25.06.2020, вказане тілесне ушкодження у п. б) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад шість днів, але не більше як три тижні ( 21 день). Відповідно п. п. 4.6 та 2.3.3. «Правил», вказане тілесне ушкодження у п. б) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але не менше ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Відповідно п.п.4.6. та 2.3.5. «Правил», кожне з вказаних тілесних ушкоджень у п. а) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травматичних ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя. Характер та морфологічнів ластивості виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились внаслідок не менше трьох травматичних дій тупими предметами, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 06.04.2020. Враховуючи локалізацію та характер всіх виявлених ушкоджень у ОСОБА_8 , можливість їх утворення при одноманітному падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, дані протоколу проведення слідчого експерименту за його участю від 20.05.2020, можна заключити, що не виключається можливість утворення зазначених тілесних ушкоджень при умовах та у спосіб на які він вказує.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України.

В клопотанні слідчим та прокурором зазначено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
1.Рапорт о/у ВКП Солом`янського УП ОСОБА_10 .
2.Протоколом огляду місця події;
3.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
4.Протоколом проведення слідчого експерименту;
5.Повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;
6.Іншими матеріалами в їх сукупності.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 187 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна.
Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на виконання вимог ст. 184 КПК України завчасно вручено підозрюваному.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав, в підтвердження зазначених слідчим ризиків посилалися на те, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, що підтверджує ризик подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела доходів, що підтверджує ризики вчинення ним інших кримінальних правопорушень задля отримання прибутку, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові умисні корисливі кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 з приводу обрання запобіжного заходу не заперечував, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав.

Заслухавши підозрюваного, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши додані до клопотання докази, суд приходить до наступних висновків.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, тому просили застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення альтернативного заходу у виді застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства щодо потерпілого.

За змістом ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином суд зважає на обсяг зібраних під час досудового розслідування доказів, які загалом якісним чином свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України дають наявність достатніх підстав вважати, що визначені слідчим та прокурором підстави передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме значну ймовірність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду на організацію життя підозрюваного до затримання, те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, роботи, сім`ї, осіб на утриманні, інших важелів, які б безумовно утримували особу за місцем реєстрації, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання може свідчити про наявний ризик втечі, що неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому суд враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного злочину, який є тяжкими злочинами, за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна; відсутність у підозрюваного протипоказань за станом здоров`я щодо утримання під вартою.

Разом із цим вирішуючи питання про наявність відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про доведеність ризиків щодо переховування від органів досудового розслідування або суду, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосованим до ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідність його задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 176-178, 182, 183, 185, 193, 194, 196, 197 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області.Овруцького району,с.Млини, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та без постійного місця проживання, не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 грудня 2021 року до 17.30, без визначення йому альтернативного запобіжного заходу у виді застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства щодо потерпілого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення .

Суддя :