Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6569/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.358 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року. Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар
судового засідання ОСОБА_5
за участі:
прокурора: ОСОБА_6
захисника обвинуваченої
ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2021 року відносно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Коростень Житомирської області, неодружену, працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудиму,

визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України та виправдано.

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 1173, 60 грн віднесено на рахунок держави.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вироку ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді медичної сестри наркологічного кабінету Коростенської центральної міської лікарні Житомирської області у період часу з 21.09.2012 року по 10.01.2013 року, порушуючи правила, встановлені наказами МОЗ України від 19.07.2005 року №360 «Про затвердження правил виписування рецептів та вимог-замовлень на лікарські засоби і вироби медичного призначення, порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, інструкції про порядок зберігання, обліку та знищення рецептурних бланків та вимог-замовлень», діючи умисно, неодноразово та повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , провадження відносно якої ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.05.2019 року закрито, склала, видала та підписала підписом лікаря ОСОБА_9 за невстановлених слідством точних обставин рецепти Форми №1 на право придбання підконтрольних отруйних та сильнодіючих лікарських засобів. Діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, неодноразово та повторно, у період з 21.09.2012 року по 10.01.2013 року, з метою використання іншою (третьою особою), видала та посвідчила печаткою лікаря ОСОБА_9 , а саме заповнила, підписала та проставила відбиток особистої печатки лікаря ОСОБА_9 за невстановлених слідством точних обставин рецепти форми №1, які являються офіційними документами на право придбання підконтрольних отруйних та сильнодіючих лікарських засобів таблеток димедролу (дифенгідрамін) та сонат (зопіклон), на ім`я пацієнтів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які не отримували і не могли отримувати рецепти, так як відбували покарання у виді позбавлення волі, за наступних обставин: 21.09.2012 видала рецепт №214687 на ім`я ОСОБА_10 на придбання 20 таблеток димедролу, 24.11.2012 р. видала рецепт №223140 на придбання 30 таблеток димедролу на ім`я ОСОБА_10 , 10.12.2012 року видала рецепт №225975 на придбання 10 таблеток сонату та рецепт №225976 на придбання 20 таблеток димедролу на ім`я ОСОБА_10 , 14.12.2012 року видала рецепт №226316 на придбання 10 таблеток сонат на ім`я ОСОБА_10 та рецепт №226318 на придбання 20 таблеток дімедролу, повторно видала невстановленим слідством особам рецепти на ім`я ОСОБА_12 , а саме: 09.12.2012 року видала рецепт №225962 на придбання 10 таблеток сонат на ім`я ОСОБА_12 , 09.12.2012 року рецепт №225963 на придбання 20 таблеток димедролу, 04.12.2012 року видала рецепт №224267 на придбання 10 таблеток сонат на ім`я ОСОБА_12 , 04.12.2012 року видала рецепт №224268 на придбання 10 таблеток дімедрол на ім`я ОСОБА_12 , 10.01.2013 року видала рецепт №228237 на придбання 10 таблеток сонат на ім`я ОСОБА_12 , за якими невстановлені особи в період з 21.09.2012 року по 10.01.2013 року в аптеках м.Коростень Житомирської області за невстановлених слідством обставин придбавали та використали сильнодіючі лікарські препарати таблетки димедрол та сонат.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ст.358 ч.3 КК України як умисні дії, які виразились у підробленні, посвідченні офіційного документа, який видається і посвідчується установою чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Своє рішення про виправдання обвинуваченої ОСОБА_7 суд першої інстанції мотивував тим, що у судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить, вирок першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винною за ч.2 ст.358 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 п.2 ст.49 та ч.5 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності. Стягнути з обвинуваченої документально підтверджені витрати на проведення експертиз. Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім цього, просить в ході апеляційного розгляду провести часткове дослідження доказів, які містять в матеріалах провадження, а саме: клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів; ухвалу суду про тимчасовий доступ до речей і документів; доручення слідчого оперативному підрозділу на виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів; супровідний лист про виконання ухвали суду; матеріали тимчасового доступу до речей і документів.

Свої вимоги прокурор ОСОБА_6 аргументує тим, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам КПК України щодо законності, обгрунтованості, вмотивованості та підлягає скасуванню у зв`язку з недоведеністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням кримінального процесуального закону.

На думку прокурора вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України є доведеною сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

Вказує, що в оскаржуваному вироку відсутнє мотивування щодо належності та допустимості наданих стороною обвинувачення доказів, в тому числі щодо інформації з установ відбування покарання та з ЦОЗ ДКВС України в Тернопільській області про те, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сильнодіючі та обезболюючі препарати від своїх родичів не отримували.

Зазначає, що висновки суду про недопустимість таких доказів сторони обвинувачення, як: протокол доступу до речей і документів від 05.04.2013; протоколи огляду документів від 16.04.2013-18.04.2013, вилучених в результаті даного тимчасового доступу та висновок експерта № 1/698 від 17.05.2013, щодо дослідження вказаних вилучених документів є безпідставними.

Вважає безпідставними висновки суду про недопустимість в якості доказів у даному кримінальному провадженні лікарських рецептів, виданих на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які були вилучені зазначеним вище протоколом про тимчасовий доступ до речей і документів від 05.04.2013.

На думку прокурора вищевказані докази здобуті в передбаченому законом порядку, уповноваженими на те особами, а тому відповідають встановленим КПК України критеріям належності та допустимості.

Аргументує свої доводи тим, що опероуповноважений ВБНОН УМВС України в Житомирській області ОСОБА_14 мав процесуальні права здійснювати вищевказаний тимчасовий доступ до речей і документів за дорученням слідчого.

Посилається також на те, що суд першої інстанції не дотримався положень ст.439 КПК України, щодо обов`язковості виконання вказівок суду касаційної інстанції, а саме не надав належної оцінки обставинам проведення зазначеного тимчасового доступу до речей і документів.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим, є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим, є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ч.1 ст.94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.374 КПК України, у мотивувальній частині виправдувального вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене судом і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначення мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, а у резолютивній його частині має бути зазначено рішення про визнання особи невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та про його виправдання.

Однак, з оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався.

Згідно матеріалів судової справи, 05.08.2021 (т.9 а.с.37), суд першої інстанції ухвалив обсяг та порядок дослідження доказів у даному провадженні. Було постановлено дослідити надані прокурором письмові докази, а також допитати обвинувачену ОСОБА_7 та свідків у цьому кримінальному провадженні.

При дослідженні матеріалів провадження встановлено, що суд першої інстанції дослідив наступні письмові докази: витяг з ЄРДР; доручення про проведення досудового розслідування; постанову про призначення групи прокурорів; рапорт про виявлення кримінального правопорушення; матеріали огляду місця події кабінет замісної терапії); направлення на перевірку суб`єкта господарської діяльності (згідно акту МВС 1110 від 11.11.2006); акт перевірки; доручення на проведення слідчих дій; супровідний лист, відповідь на доручення; рапорт про виявлення кримінального правопорушення в діях ОСОБА_7 від 30.01.2013; витяз з ЄРДР № 0000232 за ст.321 ч.2 КК України відносно ОСОБА_7 ; доручення слідчого на проведення слідчих дій, витребовування документів; супровідний лист на виконане доручення; запит на документацію; відповідь на запит з ЦМЛ; документацію щодо призначення на посаду, посадові обов`язки ОСОБА_7 ( медична сестра наркологічного кабінету, матеріально відповідальна сосба); доручення слідчому на проведення досудового розслідування; постанова про призначення групи прокурорів; рапорт працівника поліції про те, що ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 перебувають в місцях позбавлення волі, а на їх ім`я виписувались рецепти; вимоги про судимість, місцезнаходження Овдійчука, П`яташа (підтвердження, що останні знаходились в МПВ в дати виписки рецептів); вимоги про судимість, місцезнаходження Овдійчука, П`яташа, ОСОБА_17 (підтвердження, що останні знаходились в МПВ в дати виписки рецептів); Запит в УВП № 8 м. Житомира; відповідь на запит; клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до рецептів; ухвала суду про тимчасовий доступ; доручення слідчого на виконання ухвали суду про тимчасовий доступ оперативним працівникам; супровідний лист про виконання ухвали суду; матеріали тимчасового доступу ( м. Коростень, вул. Грушевського, 36, вилучення рецептів); постанова про відібрання експертних зразків почерку та підписів ОСОБА_7 ; протокол відібрання експертних зразків почерку та підписів ОСОБА_7 ; протокол відібрання експерементальних зразків; протокол огляду документів (рецептів); постанова про визнання речовими доказами (рецепти); постанова про визнання комплексної експертизи документів; висновок експертизи документів № 1/698; речові докази (рецепти на ім`я ОСОБА_18 , ОСОБА_17 ); клопотання про тимчасовий доступ до медичних карток; ухвала суду про тимчасовий доступ до медичних карток; доручення слідчого оперативному підрозділу на виконання ухвали суду про тимчасовий доступ; матеріали тимчасового доступу; протокол огляду документів (медичних карток); постанову про визнання речовими доказами (медичні картки); характеризуючі дані на ОСОБА_7 ; повідомлення про підозру ОСОБА_7 ; протокол ознайомлення ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 з матеріалами кримінального провадження; ухвалу суду про допит свідків; рапорт про смерть П`яташа; ухвала суду про витребування документів з УВП; відповідь з УВП по ухвалі суду.

Крім цього, в ході судового розгляду про обставини події було допитано обвинувачену ОСОБА_7 , яка не визнала себе винною у вчиненні пред`явленого обвинувачення та свідка ОСОБА_13 , яка розповіла, що її син ОСОБА_10 перебуває в місцях позбавлення волі, знаходиться на обліку, як залежний від наркоманії та за ліками для останнього до лікаря ніколи не зверталась.

В свою чергу, у змісті оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, з усього вищевказаного переліку досліджених письмових доказів оцінив з точки зору належності, допустимості та достовірності, як того вимагають зазначені вище положення ст.ст.94, 374 КПК України, лише: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.04.2013; висновок експерта № 1/698 від 17.05.2013; протоколи огляду документів, складені в період часу, з 16.04.2013 по 18.04.2013. Про всі інші докази, у змісті цього вироку зазначено, що вони досліджені згідно переліку письмових доказів(т.9 а.с.33).

Тобто, суд першої інстанції з зазначених письмових доказів дав поверхневу оцінку лише частині з них, не вказавши, чому бере до уваги одні докази та відкидає інші, не дав оцінки доказам у взаємозв`язку.

Згідно положень ч.3 ст.404 КПК України, апеляційний суд має право лише повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Водночас, апеляційний суд позбавлений повноважень з приводу оцінки доказів, які були досліджені в суді першої інстанції та не були ним оцінені.

У даному випадку, відсутність такої оцінки судом першої інстанції усіх вищезазначених письмових доказів позбавляє апеляційний суд можливості щодо перегляду оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги.

Недотримання вищевказаних положень КПК України, в їх сукупності, апеляційний суд вважає істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, а тому, відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Така позиція апеляційного суду повністю узгоджується з позицією Верховного суду, зазначеною в постанові від 04.07.2019 у справі № 128/1266/16-к.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2021 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України та виправдано скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: