11-сс/804/724/21
237/4068/21
Головуючий 1-ї інстанції: Приходько В.А.
Доповідач: Топчій Т.В.
УХВАЛА

іменем У к р а ї н и

29 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Топчій Т.В

суддів Свіягіної І.М., Куракової В.В.

секретаря Сидельніковій А.В.

за участю прокурора Лобанцева С.С.

захисника Косенок О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі в режимі відеоконференції зі Селидівським міським судом Донецької області апеляційну скаргу захисника Косенок О.М., діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Марийського районного суду Донецької області від 08.11.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармійськ, Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, раніше не судимого, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини А0693, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини

В провадженні ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000470 від 24.10.2021 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 23 жовтня 2021 року близько 18 години 00 години старший солдат ОСОБА_1 , знаходився на території подвір`я, за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини А0693,за адресою: Донецька область Покровський район м. Мар`їнка вул. Молодіжна, 28, де у нього з військовослужбовцем ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

З метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків - отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс один удар внутрішньою частиною долоні лівої руки в область грудної клітини ОСОБА_2 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого, у вигляді тупої травми грудної клітини з переломом грудини та розривом дуги аорти.

01.11.2021 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК.

Слідчий ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Челгій І.А. за погодженням з прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил Лобанцевим С.С. звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Марийського районного суду Донецької області від 08.11.2021 року клопотання слідчого ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Челгій І.А. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 задоволено. Обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_1 на гауптвахті Донецького зонального відділу ВСП ЗС України, м. Краматорськ, вул. Паркова, 152-Б, строком на 60 діб, тобто до 03 січня 2022 року включно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник підозрюваного - адвокат Косенок О.М. не погодився з ухвалою слідчого судді та звернувся до суду з апеляційною скаргою.

В своїй апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду. Ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 листопада 2021 року про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 у вигляді утримання під вартою скасувати, обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний із взяттям під варту.

На думку захисника, оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду викладених в ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження. Слідчим суддею не виконано вимог ст.ст.177,178,182,183,193,194 КПК України. Суд лише обмежився загальними фразами, не виконав вимог процесуального закону, лише зробив висновок, що сукупність наданих суду матеріалів і викладені обставини дозволяють суду обрати щодо ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому не обґрунтував, не прийняття аргументів захисту, які спростовують обґрунтованість клопотання слідчого.

Порушуючи ст.177 КПК України, суд не визначив, які з перелічених у цій статті ризики є реальними і якими обставинами це підтверджується, задовольнившись лише сумнівними аргументами слідчого та прокурора.

При розгляді клопотання прокурора сторона захисту та підозрюваний наполягали на тому, що будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 потерпілому не причиняв, ніяких умисних ударів не наносив, у зв`язку з чим ставили під сумнів наявність обґрунтованої підозри, і матеріали, які були в розпорядженні суду це не спростовували.

Вважає, що суд, обираючи підозрюваному запобіжний захід прийняв версію слідчого та прокурора, які були викладені у клопотанні.

Вказує, що версія слідства не підтверджується матеріалами справи. На думку захисника з протоколів допиту свідків, вбачається, що коли ОСОБА_4 , не погоджуючись з тим, що ОСОБА_5 повідомив начальнику про стан його сп`яніння просив його забрати з розташування військової частини, з невідомими намірами піднявся із крісла та направився у бік ОСОБА_5 , останній витягнув перед собою ліву руку, зупиняючи ОСОБА_4 . Такі дії не могли навіть теоретично спричинити потерпілому шкоду, та самі по собі не були протиправними, що підтверджується наступною поведінкою потерпілого, який розвернувся, знову сів у крісло та продовжував палити.

На думку захисту, суд не зважив на те, що після приїзду у розташування командира, та знаходячись із ним в автомобілі ОСОБА_4 не скаржився на стан здоров`я, як не скаржився до самого ранку, знаходячись в казармі розташування частини. І лише зранку наступного дня від ОСОБА_6 почули перші скарги і було помітно поганий стан потерпілого. При тих ушкодження, які викладені у СМЕ такої поведінки потерпілого бути не могло.

Більш того, суд взагалі проігнорував твердження підозрюваного ОСОБА_5 про те, що зранку, коли він прибув у розташування частини, йому повідомили про те, що нібито ОСОБА_6 тут покарали за стан сп`яніння. Свідчення трьох військовослужбовців, на спростування цієї інформації, захисник вважає упередженими, обумовленими впливом на них командування частини.

На думку захисту, саме така версія розвитку обставин, коли фактично тілесні ушкодження потерпілому були спричинені не Бережним 23 жовтня, а невідомою особою у розташуванні частини на наступний день більш ймовірна.

Досліджуючи висновок СМЕ та посилаючись на нього в ухвалі, суд вказав лише про те, що на думку експерта тілесні ушкодження у потерпілого утворились за 3-24 години до моменту настання смерті. При цьому, суд не прийняв зауваження захисту про те, що при такому висновку потерпілий міг отримати - травму як до повернення до військового розташування під час вживання алкоголю, так і після доставляння його командиром до основного розташування частини. Вказує, що поза увагою суду, залишилось те, що в результаті пошкодження у потерпілого відкрилася обільна внутрішня кровотеча, загальним об`ємом 4,5 літри, що на переконання сторони захисту не могло довго тривати без зміни стану потерпілого.

Наведені обставини вказують на те, що маловірогідним є твердження органу досудового розслідування про спричинення потерпілому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 за 18 годин до настання смерті.

Що стосується наявності ризиків, серед яких фактично лише один визначений судом належним чином доведеним та покладеним в основу рішення про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Мова йде про тиск з боку підозрюваного на свідків, в результаті чого вони відмовились давати покази та у зв`язку з чим були відкриті кримінальні провадження.

Сторона захисту вважає такий висновок сумнівним з огляду на вочевидь штучне створення цих обставин слідчим та прокурором.

Вказує, що не зважаючи на питання суду, ні слідчий, ані прокурор так і не надали до суду підтвердження внесення відомостей про злочин (відмову від надавання показів) до ЄРДР.

Надані до суду протоколи допиту цих свідків вказують на те, що вони скористалися своїм конституційним правом на відмову надавати покази щодо себе, про що і зазначено в протоколах. При цьому, навіть внесення відомостей до ЄРДР без вироку не вказує на злочинність такої відмови і в той же час може вказувати на тиск слідчого та прокурора на свідків, які не бажають надавати необхідні саме для прокурора свідчення. В розпорядженні суду були і інші протоколи допиту цих же свідків, які надавали покази про обставини 23 жовтня 2021 року. Протиправний тиск ОСОБА_5 на свідків, як ризик передбачений ст. 177 КПК України, не підтверджується відповідним судовим рішенням.

Вважає, що судом, при розгляді клопотання не виконані вимоги закону, викладені у ст.ст. 177,17,8,182,183,193,194 КПК України. отже судове рішення підлягає скасуванню.

Щодо причини поважності пропуску строку ухвали слідчого судді зазначає, що 05 листопада 2021 року була оголошена вступна та резолютивна частина ухвали. Повний текст ухвали було виготовлено та оголошено 08.11.2021 року (при оголошенні адвокат не був присутнім). До теперішнього часу повний текст ухвали в реєстрі не опубліковано. Повний текст ухвали надано адвокату лише на його вимогу через систему Електронного суду шляхом надсилання на електронну пошту 11.11.2021 року, що підтверджується наданими скриншотами. Наведені обставини свідчать про поважність причини пропуску строку на оскарження ухвали.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник Косенок О.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Прокурор Лобанцев С.С. заперечував проти апеляційної скарги захисника, відстоював законність та обґрунтованість прийнятого рішення, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Мотиви, з яких виходив суд при винесенні ухвали з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Вислухавши доповідача, захисника Косенок О.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши судові матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення за апеляційними доводами захисту ОСОБА_1 , колегія суддів виходить з того, що обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає тяжкості інкримінованого йому злочину та з огляду забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, наявність родини, соціальних зв`язків, місця постійного проживання та роботи тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого правопорушення обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: лікарським свідоцтвом про смерть від 27.10.2021, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , висновком експерта №226 від 04.11.2021 року. Апеляційні твердження захисту про зміну показів свідками, сослуживцями ОСОБА_1 , відмову свідків від раніше наданих показів, суперечності в показах свідків та командування частини, намагання керівництва частини приховати дійсні обставини заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, сумнівність та суперечливість висновку експерта №226 від 04.11.2021 року, необхідність проведення інших судово-медичних та гістологічних досліджень з метою встановлення дійсної причини смерті ОСОБА_15 , на думку колегії суддів повинні розцінюватися слідством та судом за результатами досудового розслідування та судового розгляду провадження в цілому при вирішенні питання про правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 та доведеності його вини.

На думку колегії суддів, на первісному етапі слідства у матеріалах провадження достатньо даних, які вказують на факти, що ОСОБА_1 міг вчинити інкриміноване правопорушення, які наведені в ухвалі слідчого суддів та які є переконливими для суду, достатніми для повідомлення про підозру у вчиненні злочину.

Апеляційний суд вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та наявність ризиків, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1 .

Доводи захисту, зазначені в апеляційній скарзі про те, що ані прокурором, ані слідчим не були доведені будь-які ризики, передбачені ст.177 КПК України, спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів виходить з того, що злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, усвідомлюючи можливість призначення покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення відбування покарання у виді позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони, так як і ОСОБА_1 , є жителями м. Покровська, разом з ним проходять військову службу, деякі перебувають у ОСОБА_1 у підпорядкуванні.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність ризиків в поведінці підозрюваного, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, чому слідчий суддя дав належну правову оцінку.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_1 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із взяттям під варту, а саме - домашнього арешту, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З урахуванням наданих матеріалів та встановленого, в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 законним, обґрунтованим і мотивованим, обмеження його права на свободу в цьому випадку є виправданим та необхідним.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд врахував спричинені вчиненим злочином тяжкі наслідки, а саме смерть потерпілого.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного рішення що, інший більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та у достатній мірі забезпечить правомірну процесуальну поведінку підозрюваного.

При розгляді клопотання слідчого зазначеним обставинам слідчим суддею було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини, на думку колегії суддів усі вони обґрунтовано покладені у висновок слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику Косенок О.М., діючому в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Косенок О.М., діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Челгій І.А. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 на гаупвахті Донецького зонального відділу ВСП ЗС України, м. Краматорськ, вул. Паркова, 152-Б строком на 60 діб, тобто до 03 січня 2022 року включно - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

Топчій Т.В. Свіягіна І.М. Куракова В.В.