У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000342.

Учасники судового провадження:

підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області про арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000342 відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на 5 земельних ділянок, садовий будинок та 2 гаражі, належних ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
На думку прокурора, висновки слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України є необґрунтованими.
Суд безпідставно не врахував показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили факт видобутку гранітної продукції поза межами дії ліцензій, що вказує на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 (в.о. директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України Арбузинської ВК № 83») підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України. Показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є логічними та послідовними, узгоджуються з показаннями ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .
Зупинення дії дозволів на користування надрами, підтверджується даними, які містяться у відповіді Державної служби геології та надр України, до якої долучені копії всіх спеціальних дозволів, виданих останніми, крім того, спеціальні дозволи оприлюднюються на сайті Державної служби геології та надр України.
Підозра містить обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а саме видобування ним, як директором державного підприємства, гірської породи граніту об`ємом 64 552,56 кв.м., неподалік с. Костянтинівка Вознесенського району за певними координатами, тобто за межами дії ліцензії та гірничого відводу, що підтверджується даними протоколу огляду місця події за участю спеціаліста геодезиста, із застосуванням спеціальної вимірювальної техніки, та іншими матеріалами клопотання.
Висновки слідчого судді про звернення до суду без пред`явленого позову у кримінальному провадженні, спростовуються тим, що в ході судового розгляду прокурором долучено документ, який підтверджує визнання потерпілого у кримінальному провадженні та надана позовна заява останнього.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Первомайським ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000342, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, за фактом того, що ОСОБА_6 , виконуючи обов`язки директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83)», знаючи про те, що Наказом Державної служби геології та надр України від 19.06.2015 р. № 165 дію спеціального дозволу на користування надрами № 4776 від 18.11.2008 р., зупинено, вчинив дії, направлені на організацію процесу видобування корисної копалини загальнодержавного значення граніту з Костянтинівського родовища гранітів шляхом вибуху, за наступних обставин.
Відповідно до спеціального дозволу на користування надрами № 4776 від 18.11.2008 р., наданого Державною службою геології та надр України, державне підприємство «Підприємство Арбузинської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№83)», здійснювало діяльність по видобуванню гранітів, придатних в якості сировини для виробництва облицювального каменю, щебню та каменю бутового Костянтинівського родовища Миколаївської області.
Державною службою геології та надр України в ході проведеної у серпні 2012 року планової перевірки вказаного державного підприємства, виявлені порушення умов користування надрами та наказом № 195 від 19.06.2015 р., дію спеціального дозволу на користування надрами № 4776 від 18.11.2008 р. зупинено.
Строк дії дозволу № 4776 закінчився 11.12.2015 р. та Наказом Державної служби геології та надр України № 228 від 04.07.2018 р. строк дії дозволу продовжено до 11.12.2035 р., водночас, у зв`язку з неусуненням порушень дія дозволу залишалася зупиненою.
В період з 18.05.2019 р. по 07.08.2019 р. ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, виконуючи обов`язки директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України Арбузинської ВК «№ 83», порушив встановлений законом порядок і правила вилучення (видобування) корисних копалин та в порушення вимог ст. ст. 16, 17, 19 Кодексу України про надра, в період з 18.05.2019 р. по 07.08.2019 р., усвідомлюючи відсутність у підприємства спеціального дозволу на користування надрами (ліцензії) та гірничого відводу на користування надрами, запевнив працівників ТОВ «УКРАГРОВИБУХПРОМ» в правомірності своїх дій, керуючи діями своїх підлеглих, організував проведення двох вибухів та незаконно, шляхом вибуху здійснив, видобування гірської породи граніту (камінь будівельний) загальнодержавного значення об`ємом 64 552,56 куб. м. неподалік с. Константинівка Вознесенського району (колишнього Арбузинського району) Миколаївської області.
В подальшому реалізуючи свій умисел запевнивши у правомірності своїх дій працівників ТОВ «Костянтинівський гранітний кар`єр» за допомогою спеціальної гірничої техніки з обробітку гірської породи граніту (камінь будівельний) загальнодержавного значення та транспортних засобів здійснив обробіток видобутого граніту об`ємом 6779,07 куб. м., перевіз готову продукцію за допомогою вантажних автомобілів ТОВ «Костянтинівський гранітний кар`єр» та державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України Арбузинської ВК «№ 83».
Вказаними діями ОСОБА_6 , на переконання слідчого, незаконно здійснив, шляхом вибуху, видобування гірської породи граніту (камінь будівельний) загальнодержавного значення об`ємом 64 552,56 куб. м., які, відповідно до «Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», що затверджений постановою КМУ № 827 від 12.12.1994 р., відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення, чим заподіяв шкоду державі у сфері охорони навколишнього природного середовища в розмірі 273 444 643,16 грн.
29.09.2021 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, а саме у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, вчиненому шляхом вибуху.
04.10.2021 р. слідчий звернувся до суду з погодженим з прокурором клопотанням про арешт належного підозрюваному ОСОБА_6 майна, а саме 5 земельних ділянок, садового будинку та 2 гаражів з метою забезпечення цивільного позову.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що у клопотанні слідчий вказує, що наказом Державної служби геології та надр України № 195 від 19.06.2015 р. дію спеціального дозволу на користування надрами № 4776 від 18.11.2008 р. зупинено і його строк закінчився 11.12.2015 р., проте Наказом Державної служби геології та надр України № 228 від 04.07.2018 р. строк дії дозволу на видобуток граніту продовжено до 11.12.2035 р., і матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження зупинення дозволу № 228 від 04.07.2018 р., тобто прокурор та слідчий не довели існування обґрунтованої підозри, стосовно вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, оскільки обставинами, які свідчать про можливе незаконне видобування юридичною особою підприємством корисних копалин, можуть бути факти, виявлені за наслідками перевірок фінансово-господарської діяльності цієї та інших юридичних осіб уповноваженими на проведення таких перевірок органами, та проведеними відповідно до вимог законодавства, або виявлені відповідними перевірками факти завдання державі збитків.
Крім цього, слідчий суддя зазначив, що розмір завданої державі шкоди, повинні бути підтверджені матеріалами документальних перевірок та призначеними у справі експертизами, чого в даному випадку не має. Прокурор та слідчий взагалі не мали права звертатись до суду з клопотанням про арешт майна, через те, що на момент звернення, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), який накладається на майно підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, у разі накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб. Крім зазначеного, у разі накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя повинен врахувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів клопотання, за фактом вчинення ОСОБА_6 , який обіймав посаду виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83)» дій, направлених на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчиненого шляхом вибуху, до ЄРДР за № 0000342 внесені відомості за ч. 4 ст. 240 КК України.
На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення, слідчим до клопотання про арешт майна додані: протоколи допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , посадова інструкція директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83)», статут державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83)», наказ № 708 від 15.03.2019 р. про виконання обов`язків, план схема та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Згідно наданих документів вбачається, що ОСОБА_6 з 15.03.2019 р. виконував обов`язки директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83)», яким, у певний період часу, здійснювалось добування гірничої маси, наявні дані на підтвердження права власності ОСОБА_6 на певні земельні ділянки, садовий будинок та 2 гаражі.
За таких обставин, долучені досудовим розслідуванням до клопотання про арешт майна документи, не містять будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на те, що дія дозволу № 4776, яка закінчилась 11.12.2015 р. та продовжена наказом Державної служби геології та надр України № 228 від 04.07.2018 р. до 11.12.2035 р. залишалась зупиненою, а відтак досудовим розслідуванням не доведено того, що в період з 18.05.2019 р. по 07.08.2019 р. (період видобутку корисних копалин), ОСОБА_6 обіймаючи посаду виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 83)», ймовірно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України, тобто відсутня наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
За наведених обставин, твердження прокурора про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, в ході апеляційного розгляду не підтвердились.

Слід зазначити, що санкція кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 не передбачає призначення покарання у виді конфіскації майна, а тому посилання слідчого, у клопотанні про необхідність накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання є безпідставними.

Що стосується обґрунтованості розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, то відповідно матеріалам провадження, з клопотанням про арешт майна, яке датоване 30.09.2021 р., слідчий звернувся до суду 04.10.021 р., в той же час, цивільний позов начальника Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеса області), який був наданий під час судового розгляду, датований 06.10.2021 р., тобто, клопотання слідчого про арешт майна, навіть у випадку подання його з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, про що вірно зазначив слідчий суддя.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено і прокурором в апеляційній скарзі не наведено, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області про арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000342, залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3