КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5185/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 369/5503/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , і накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, які на праві власності належать ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме на:

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 109, квартиру, загальною площею 71 метр квадратний, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, офісне приміщення, загальною площею 82,5 метрів квадратних, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 210, садовий будинок, загальною площею 87,2 метрів квадратних, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 27, земельну ділянку загальною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, сільська рада Колонщинська;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 36263769, трикімнатну квартиру, житловою площею 34,8 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належать на праві приватної власності ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 подав в інтересах власника майна ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати в частині накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 36263769, трикімнатну квартиру, житловою площею 34,8 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві приватної власності спадкоємцям ОСОБА_11 .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання був здійснений за відсутності справжнього власника майна, а про оскаржувану ухвалу слідчого судді стало відомо лише 14 серпня 2021 року.

Що стосується оскаржуваної ухвали, то автор апеляції вважає її незаконною. Зокрема, апелянт зазначає, що вказаний об`єкт нерухомого майна належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не має жодного відношення до цього кримінального провадження. При цьому автор апеляції наголошує, що 22 квітня 2013 року на ім`я ОСОБА_11 було видано свідоцтво про смерть у зв`язку з тим, що остання померла. Крім того, представник звертає увагу, що, згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою Вакуленчуківською селищною радою Чуднівського району Житомирської області, ОСОБА_11 проживала за вказаною адресою разом зі своїми синами, які являються законними спадкоємцями останньої. Також апелянт запевняє, що події, які описані в фабулі цього кримінального провадження, відбувалися в період з середини 2013 року по 2019 рік включно, тобто після смерті власниці арештованого майна, а особа, яка фігурує у цьому кримінальному провадженні, тобто бухгалтер ТОВ «Грибар» ОСОБА_12 , 1974 року народження, є зовсім іншою особою, яка проживає на території Київської області і не має жодного відношення до квартири АДРЕСА_5 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути цю справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Бучанського РУП ГУ НП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000443, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що 01 квітня 2021 року до чергової частини Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_13 , в якій зазначено, що засновник ТОВ «Грибар» ОСОБА_14 , директор ТОВ «Грибар» ОСОБА_15 , директор ТОВ «Левент», ТОВ «Українська ливарна група» та інші особи шляхом обману та зловживанням довірою заволоділи майном, обладнанням і грошовими коштами ТОВ «Феир метал груп» та ТОВ «Фоксімет», що розташований за адресою Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна, буд. 3, чим спричинили потерпілій ОСОБА_13 матеріальних збитків у великих розмірах.

Під час допиту потерпілої ОСОБА_13 на досудовому слідстві остання пояснила, що громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 і керівники державного підприємства «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області № 85» відмовляються в добровільному порядку відшкодувати завдану їй матеріальну і моральну шкоду.

Так, в період з квітня 2013 року по грудень 2019 року директор ТОВ «Грибар» ОСОБА_15 , головний бухгалтер ТОВ «Грибар» та ТОВ «Левент» ОСОБА_16 (далі ОСОБА_11 ), засновник ТОВ «Грибар» ОСОБА_14 і керівники державного підприємства «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київської області № 85» за попередньою змовою і разом, користуючись тим, що у них знаходились статутні документи та печатки ТОВ «Феир метал груп», шляхом підробки документів, обману та зловживаючи довірою інших засновників ТОВ «Феир метал груп», шахрайським шляхом переоформили 09 жовтня 2013 року обладнання заводу ТОВ «Феир метал груп» і ТОВ «Грибар», заволоділи чужим майном заводом, обладнанням та інвентарем ТОВ «Феир метал груп» та грошовими коштами, які були сплачені за оренду цього заводу в сумі 1 мільйон 112 тисяч 445 гривень 08 копійок, з яких директор ТОВ «Грибар» ОСОБА_17 і головний бухгалтер ТОВ «Грибар» ОСОБА_11 перевели в готівку 565324,37 гривень, спричинивши ОСОБА_13 , як засновнику цього товариства, збитки у великому розмірі. Також останньою було передано засновнику ТОВ «Грибар» ОСОБА_14 для купівлі обладнання (плавильний контур піч ІСТ-0,4 з акумуляторами) для заводу ТОВ «Феир метал груп» еквівалент 70000 доларів США.

Крім того, засновник та директор ТОВ «Левент» та ТОВ Українська ливарна група» ОСОБА_10 повторно, за попередньою змовою і разом з керівниками державного підприємства «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та - Київської області № 85», користуючись тим, що у нього в управлінні (оренді) знаходилось обладнання, майно та інвентар заводу ТОВ «Фоксімет», розташований в цеху № 2 ДП «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київської області № 85» шляхом підробки документів, обману і зловживання довірою шахрайським шляхом заволодів чужим майном заводом, обладнанням та інвентарем ТОВ «Фоксімет», переоформивши 25 вересня 2015 року документи про право власності на ТОВ «Українська ливарна група», спричинивши засновнику цього товариства збитки у великому розмірі.

Зокрема, 15 червня 2014 року між ТОВ «Фоксімет» в особі директора ОСОБА_18 та ТОВ «Левент» в особі директора ОСОБА_10 було підписано договір оренди обладнання і майна заводу ТОВ «Фоксімет», розташованого в ДП «Підприємство Бучанської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області № 85» за № 15/06-2014.

Згідно з вказаним договором, Орендар ТОВ «Левент» в особі засновника та директора ОСОБА_10 брав на себе основні обов`язки:

- приймати в тимчасове платне володіння та користування виробниче обладнання;

- щомісячна орендна плата складатиме 40000 гривень;

- передачу об`єкта здійснювати Актом приймання-передачі;

- використовувати об`єкт оренди за цільовим призначенням;

- утримувати об`єкт оренди у повній справності;

- здійснювати ремонт об`єкта оренди за свій рахунок;

- забезпечувати належне зберігання об`єкта оренди;

- не передавати об`єкт оренди третім особам без письмово погодження з Орендодавцем;

- у випадку втрати об`єкта оренди або його пошкодження, внаслідок чого воно не може бути використане за призначенням, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві його вартість;

- у випадку втрати або пошкодження об`єкта оренди Орендар відшкодовує відповідну вартість втраченого об`єкта оренди у чотирикратному розмірі.

Також ОСОБА_13 зазначила, що 15 червня 2014 року між ТОВ «Левент» в особі директора ОСОБА_19 і ТОВ «Фоксімет» в особі директора ОСОБА_18 було підписано Акт передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання. ТОВ «Левент», як Орендар, прийняв на зберігання від ТОВ «Фоксімет» у строкове платне користування: плавильний контур піч ІСТ-0,4 з акумуляторами, компресор, установку для плавки титану в комплекті, вібростіл, опоки, ресівер, вакуумний насос, баки охолодження води, драбаркашаровку, гільятинні ножиці, вальці, кристалізатор та інше майно на загальну суму 600000 гривень.

01 вересня 2014 року між ТОВ «Левент» в особі директора ОСОБА_10 і ДП «Підприємство Бучанської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області № 85», як Зберігач, в особі директора ОСОБА_20 підписано Акт прийому-передачі обладнання, інструменту та іншого інвентарю, згідно з яким Зберігач отримав на зберігання від ТОВ «Левент» плавильний контур піч ІСТ-0,4 з акумуляторами, вібростіл, опоки, ресівер, вакуумний насос, компресор, баки охолодження води, всього 9 найменувань, згідно з накладною № 95 від 04 жовтня 2013 року.

Далі останній, як засновниці ТОВ «Феир метал груп» та ТОВ «Фоксімет» стало відомо, що з вересня 2015 року сталеплавильний завод обладнання, виробничі потужності та інше майно, яке належить ТОВ «Феир метал груп» і ТОВ «Фоксімет», використовує в своїх цілях ТОВ «Українська ливарна група», директор та засновник ОСОБА_10 , на підставі договору № 47 Г від 25 вересня 2015 року між ТОВ «Українська ливарна група» та ДП «Підприємство Бучанської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України в міста Києві та Київській області № 85».

Згідно з вказаним договором: - п. 1.1 надання послуг виробничого характеру з лиття сталі та чавуну; - п. 1.2 ТОВ «Українська ливарна група» зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх у порядку та строки, передбачені зазначеним договором; - п. 3.1 роботи з лиття сталі та чавуну ТОВ «Українська ливарна група» здійснює на службових площах ДП «Підприємство Бучанської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№ 85)» на власному обладнанні з використанням праці засуджених.

ОСОБА_13 , як власник заводу і обладнання ТОВ «Феир метал груп» та ТОВ «Фоксімет», в оренду ТОВ «Українська ливарна група» нічого не передавала. Повноважень ДП «Підприємство Бучанської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області № 85» розпоряджатись обладнанням також не надавала. Обставини підписаного договору № 47 Г від 25 вересня 2015 року останній не відомі.

Також ОСОБА_13 зауважила, що на її письмові звернення, як засновника ТОВ «Феир метал груп» і ТОВ «Фоксімет», до керівників ДП «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області № 85» від 19 вересня 2018 року за № 88, від 04 грудня 2018 року за № 128П, від 18 грудня 2018 року за № 137 про те, що ТОВ «Українська ливарна група» не має ніяких правових підстав використовувати, експлуатувати і працювати на її обладнанні, керівництво виправної колонії не реагувало.

До того ж, керівництво ДП «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області № 85» не реагувало на вимогу ОСОБА_13 та вимогу інших засновників ТОВ «Феир метал груп» і ТОВ «Фоксімет», зокрема, не допускати до їхнього обладнання ОСОБА_10 та його працівників, а ОСОБА_10 його використовував у власних цілях. ОСОБА_13 та інших засновників ТОВ «Феир метал груп» та ТОВ «Фоксімет» не допускали до їх заводу керівники ДП «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області № 85» на підставі відсутності юридичних підстав, так як власником заводу, згідно з договором між ТОВ «Українська ливарна група» та ДП «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області № 85», являвся ОСОБА_10 на підставі договору від 25 вересня 2015 року за № 47 Г.

Крім того, ОСОБА_13 запевняє, що ОСОБА_10 з 2015 року без погодження з нею та з іншими засновниками ТОВ «Феир метал груп» та ТОВ «Фоксімет» використовував належний останнім завод, майно та обладнання в особистих цілях як керівник та засновник ТОВ «Українська ливарна група».

ОСОБА_13 також стверджує, що, відповідно до накладних на вивіз готової продукції з ДП «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області № 85», отриманих на адвокатський запит, ОСОБА_10 , як засновник і керівник ТОВ «Українська ливарна група», на обладнанні її заводу виготовив та вивіз готову продукцію: в 2015 році 35478 кг.; в 2016 році 21427 кг.; в 2017 році 12200 кг.; в 2018 році 19345 кг.; в 2019 році 2100 кг.

Як вказує потерпіла ОСОБА_13 , вона встановила, що в цей період часу ОСОБА_10 і його дружина ОСОБА_11 оренду за використання її заводу, обладнання та іншого майна ТОВ «Фоксімет» не сплачували, а, в свою чергу, придбали:

1) 06 серпня 2020 року об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 109, квартиру, загальною площею 71 метр квадратний, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) 25 жовтня 2018 року об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, офісне приміщення, загальною площею 82,5 метрів квадратних, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) 15 травня 2017 року об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 210, садовий будинок, загальною площею 87,2 метрів квадратних, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

4) 15 червня 2020 року об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 27, земельну ділянку, загальною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, сільська рада Колонщинська.

Далі ОСОБА_13 зазначила, ОСОБА_11 до роботи головного бухгалтера в ТОВ «Грибар» та ТОВ «Левент» і до одруження з ОСОБА_10 мала тільки в приватній власності квартиру у військовому містечку Житомирської області з 2012 року: об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 36263769, трикімнатна квартира, житловою площею 34,8 метрів квадратних, за адресою: АДРЕСА_4 , а все інше майно нею було придбано в період з грудня 2017 року по червень 2020 року.

Все майно ОСОБА_11 придбала разом зі своїм чоловіком, з яким вона знаходилась у шлюбі, власником та директором ТОВ «Левент» та ТОВ «Українська ливарна група» ОСОБА_10

19 квітня 2021 року потерпілою ОСОБА_13 подано цивільний позов про відшкодування завданих матеріальних і моральних збитків, в якому вказано, що в період з квітня 2013 року по грудень 2019 року засновник ТОВ «Грибар» ОСОБА_14 , його дружина директор ТОВ «Грибар» ОСОБА_15 , головний бухгалтер ТОВ «Грибар» та ТОВ «Левент» ОСОБА_16 , керівники державного підприємства «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в міста Києві та Київської області № 85» за попередньою змовою і разом, користуючись тим, що у них знаходились статутні документи та печатки ТОВ «Феир метал груп», шляхом підробки документів, обману та зловживання довірою інших засновників ТОВ «Феир метал груп» шахрайським шляхом переоформили 09 жовтня 2013 року обладнання заводу ТОВ «Феир метал груп» і ТОВ «Грибар», заволоділи чужим майном заводом, обладнанням та інвентарем ТОВ «Феир метал груп» та грошовими коштами, які були сплачені за оренду цього заводу в сумі 1 мільйон 112 тисяч 445 гривень 08 копійок, з яких засновник ТОВ «Грибар» ОСОБА_14 , директор ТОВ «Грибар» ОСОБА_15 та головний бухгалтер ТОВ «Грибар» ОСОБА_11 перевели в готівкові кошти в сумі 565324,37 гривень, спричинивши ОСОБА_13 , як засновнику цього товариства, збитки у великому розмірі, тобто здійснили шахрайство, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, засновник та директор ТОВ «Ливарна група» ОСОБА_10 повторно, за попередньою змовою і разом з керівниками державного підприємства «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київської області № 85», користуючись тим, що у нього в управлінні (оренді) знаходилось обладнання, майно та інвентар заводу ТОВ «Фоксімет», розташований в цеху № 2 ДП «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київської області № 85», шляхом підробки документів, обману і зловживання довірою шахрайським шляхом заволодів чужим майном заводом, обладнанням та інвентарем ТОВ «Фоксімет», переоформивши 25 вересня 2015 року документи на право власності на ТОВ «Українська ливарна група», спричинивши ОСОБА_13 , як засновнику цього товариства, збитки у великому розмірі, тобто здійснив шахрайство, передбачене ст. 3 ст. 190 КК України.

Таким чином, на дату подання цивільного позову ОСОБА_13 завдана матеріальна шкода в розмірі 3 мільйони 152 тисячі 000 гривень та моральна шкода в розмірі 500 тисяч гривень, а всього на загальну суму 3 мільйони 652 тисячі 00 гривень, що являється для ОСОБА_13 особливо великим розміром.

1. Еквівалент 70000 доларів США, який ОСОБА_13 передала ОСОБА_14 для закупки обладнання та запуску заводу ТОВ «Феир метал груп», у тому числі плавильний контур піч ИСТ 0,4 і 28 штук батарей конденсаторних БК-250/800 40, що на сьогодні, згідно з курсом НБУ, складає 1 мільйон 925 тисячі гривень, який було розміщено в цеху № 2 державного підприємства «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київської області № 85» за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна, буд. 3.

2. Грошові кошти, які були без відома ОСОБА_13 перераховані за підробленими документами та договорами від ТОВ «Левент» на рахунок ТОВ «Грибар» за оренду заводу ТОВ «Феир метал груп» в сумі 1 мільйон 200 тисяч гривень, переведені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в готівку та в подальшому викрадені. ОСОБА_13 в 2013 2014 роках мала в ТОВ «Феир метал груп» 27,5 відсотків в статутному фонді ТОВ «Феир метал груп», що від 1 мільйону 200 тисяч гривень складає 330000 гривень.

3. Грошові кошти в сумі 897600 гривень, які ОСОБА_13 не отримала від ОСОБА_21 , директора ТОВ «Левент» і головного бухгалтера цього товариства ОСОБА_11 за оренду заводу ТОВ «Феир метал груп» та ТОВ «Фоксімет» за період з червня 2014 року по грудень 2019 року, так як ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 без відома ОСОБА_13 , як засновника ТОВ «Фоксімет», із корисних мотивів, за попередньою змовою та разом з керівниками і посадовими особами державного підприємства «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київської області № 85», зловживаючи службовим становищем, шляхом підробки документів, обману та зловживання довірою шахрайським шляхом заволодів чужим майном заводом, обладнанням та інвентарем ТОВ «Фоксімет», яке було їм ввірене і перебувало в їх віданні та перереєстрували його в вересні 2015 року на ТОВ «Українська ливарна група».

Після цього за оренду заводу ОСОБА_13 нічого не отримувала та допуску до свого майна на території державного підприємства «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київської області № 85» не мала, тобто ОСОБА_13 до нього не допускали.

Так, з 15 червня 2014 року оренда заводу ТОВ «Фоксімет», де ОСОБА_13 має 34 % в уставному фонді товариства, для ТОВ «Левент», згідно з договором оренди від 15 червня 2014 року № 15/06-2014 між ТОВ «Фоксімет» та ТОВ «Левент», складала 40000 гривень на місяць, що від суми оренди для ОСОБА_13 складає 13 тисяч 600 гривень на місяць. Тобто сума за весь час оренди для ОСОБА_13 повинна складати 897600 гривень.

Таким чином, станом на грудень 2019 року ОСОБА_13 не отримала від оренди свого майна заводу ТОВ «Фоксімет» та ТОВ «Феир метал груп» грошові кошти в сумі 897600 гривень.

4. 03 вересня 2015 року засновник та директор ТОВ «Левент» та ТОВ Українська ливарна група» ОСОБА_10 за попередньою змовою та разом з керівниками державного підприємства «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київської області № 85», користуючись тим, що у нього в управлінні (оренді) знаходилось обладнання, майно та інвентар заводу ТОВ «Фоксімет», розташований в цеху № 2 ДП «Підприємство Бучанська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київської області № 85», шляхом обману та зловживання довірою шахрайським шляхом заволодів чужим майном заводом, обладнанням та інвентарем ТОВ «Фоксімет», переоформивши 25 вересня 2015 року документи про право власності на ТОВ «Українська ливарна група», спричинивши ОСОБА_13 , як засновнику цього товариства, збитки у великому розмірі.

19 квітня 2021 року потерпілою ОСОБА_13 подано клопотання про арешт майна для забезпечення цивільного позову стосовно відшкодування завданих їй збитків, з проханням накласти арешт на:

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 109, квартиру, загальною площею 71 метр квадратний, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, офісне приміщення, загальною площею 82,5 метрів квадратних, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 210, садовий будинок, загальною площею 87,2 метрів квадратних, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 27, земельну ділянку загальною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, сільська рада Колонщинська;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 36263769, трикімнатну квартиру, житловою площею 34,8 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належать на праві приватної власності ОСОБА_11 .

Вказані об`єкти нерухомого майна були придбані (набуті) за період вчинення кримінального правопорушення громадянином України ОСОБА_10 , 1974 року народження, який проживає: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 і громадянкою України ОСОБА_11 , 1974 року народження, яка проживає: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 , які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, як вказують органи досудового розслідування, у власності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебувають наступні об`єкти нерухомого майна:

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 109, квартира, загальною площею 71 метр квадратний, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, офісне приміщення, загальною площею 82,5 метрів квадратних, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 210, садовий будинок, загальною площею 87,2 метрів квадратних, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 27, земельну ділянку загальною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, сільська рада Колонщинська;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 36263769, трикімнатна квартира, житловою площею 34,8 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належать на праві приватної власності ОСОБА_11 .

28 квітня 2021 року (клопотання датоване 22 квітня 2021 року) старший слідчий СВ Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які на праві власності належать ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зокрема, на:

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 109, квартиру, загальною площею 71 метр квадратний, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, офісне приміщення, загальною площею 82,5 метрів квадратних, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 210, садовий будинок, загальною площею 87,2 метрів квадратних, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 27, земельну ділянку загальною площею 0,12 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, сільська рада Колонщинська;

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 36263769, трикімнатну квартиру, житловою площею 34,8 метрів квадратних, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належать на праві приватної власності ОСОБА_11 .

Це клопотання мотивовано тим, що перелічене вище нерухоме майно може підлягати конфіскації майна як виду покарання, а також може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

23 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області вказане клопотання старшого слідчого про арешт майна було задоволено.

Оскільки наведена ухвала слідчого судді оскаржена представником ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , тільки в частині арешту належного останньому нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , яка на праві власності належала його покійній матері ОСОБА_11 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах його апеляційної скарги, а стосовно інших об`єктів нерухомого майна, на які теж накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інше нерухоме майно колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи приведене клопотання старшого слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000443, в частині накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, зокрема, на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , та на праві власності належить ОСОБА_11 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_22 та, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , та на праві власності належить ОСОБА_11 , з огляду на те, що існують достатні підстави для накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна з метою можливого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вищевикладених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , та на праві власності належить ОСОБА_11 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, старший слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного нерухомого майна саме з такою метою.

Між тим, жодних даних про те, що на об`єкт нерухомого майна, зокрема, на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , та на праві власності належить ОСОБА_11 , може бути накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься.

Так, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, що будь-кому із фігурантів цього кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення, тобто у кримінальному провадженні на час внесення клопотання про арешт майна не має особи, яка є підозрюваною, що виключає можливість накладення арешту на майно будь-якої особи з метою конфіскації майна як виду покарання.

Що ж стосується об`єкту нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , то на цей об`єкт нерухомого майна за наявними матеріалами провадження не може бути накладено арешт за будь-яких умов і з будь-якою метою, в тому числі і з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вже зазначалося вище, відомості про те, що комусь із фігурантів цього кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відсутні, як і відсутні інші суб`єкти, на майно яких може бути накладено арешт згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, а тому навіть за наявності заявленого у кримінальному провадженні цивільного позову арешт на об`єкт нерухомого майна, зокрема, на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , та на праві власності належить ОСОБА_11 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), є незаконним.

До того ж, як встановила колегія суддів, ні орган досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, ні прокурори, які здійснюють у ньому процесуальне керівництво, ні слідчий суддя не з`ясували, що об`єкт нерухомого майна, зокрема, трикімнатна квартира, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , належить не особі, яка є фігурантом у даному кримінальному провадженні, а взагалі іншій особі. Зокрема, цивільний позов у кримінальному провадженні (а. с. 35) був заявлений до ОСОБА_11 , 1974 року народження, та ОСОБА_10 , 1974 року народження, в той час як власником зазначеної квартири є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (померла в 2013 році), яка, як і її сини ОСОБА_7 , 1983 року народження, та ОСОБА_23 , 1988 року народження, не мають жодного відношення до цього кримінального провадження.

Такий факт підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Вакуленчуківською селищною радою Чуднівського району Житомирської області, та технічним паспортом на зазначену квартиру. При цьому слід зазначити, що до матеріалів провадження за клопотанням про арешт майна органом досудового розслідування і прокурором не надано жодного документу, який би підтверджував право власності на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , що є грубим порушенням п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, яке потягло за собою порушення прав та законних інтересів осіб, які виступають як спадкоємці власника майна.

Отже, жодних правових підстав для арешту об`єкта нерухомого майна, зокрема, трикімнатної квартири, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , та на праві власності належить ОСОБА_11 , колегією суддів не встановлено, а тому арешт на вказаний об`єкт нерухомого майна слідчий суддя наклав безпідставно.

Враховуючи вищевикладені обставини, які свідчать про однобічність, неповноту, формальність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , та на праві власності належить ОСОБА_11 , підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого як такого, що внесено до суду з грубим порушенням ст. 171 КПК України, та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами осіб, які виступають як спадкоємці власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , та на праві власності належать ОСОБА_11 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_8 , погодженого із прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме на трикімнатну квартиру, реєстраційний номер АДРЕСА_6 , та на праві власності належать ОСОБА_11 , відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4