У Х В А Л А

23 листопада 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника

власника майна ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000026 від 03.07.2020,-

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просила суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 22.09.2021 на автомобіль марки «CHEVROLET TACUMA», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля марки «CHEVROLET TACUMA», д.н.з. НОМЕР_1 та пульт, технічний паспорт на автомобіль серії НОМЕР_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю, просили суд його задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні, у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, тривають слідчі дії. Також вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Крім того, санкція ч. 2 ст. 307 КК України в якості основної міри покарання передбачає конфіскацію майна.

Заслухавши учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Встановлено, що УСБ України в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 03.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

06.07.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22.09.2021 задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні виконувача обов`язків прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на мобільний телефон марки Xiaomi синього кольору з чохлом; ключі від автомобіля марки «CHEVROLET TACUMA», д.н.з. НОМЕР_1 та пульт; технічний паспорт на автомобіль серії НОМЕР_2 ; дві картки Приватбанк; мобільний телефон марки Нокіа, білого кольору із наявною сім-карткою «Київстар»; два флеш-носії інформації; автомобіль марки «CHEVROLET TACUMA», д.н.з. НОМЕР_1 , до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України в якості основної міри покарання передбачає конфіскацію майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи заявника про те, що арешт вищевказаного майна є необґрунтованим та безпідставним є непереконливими, оскільки вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, в якому на даний час тривають слідчі дії. Крім того, санкція ч. 2 ст. 307 КК України в якості основної міри покарання передбачає конфіскацію майна. Тому повернення вказаного майна негативно вплине на стан слідства.
За наведених обставин, слідчий суддя вважає що підстав для задоволення клопотання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 372 КПК України, -

У х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000026 від 03.07.2020 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1