Справа №585/3865/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/344/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші клопотання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2021 року клопотання прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000011 від 01 лютого 2021 року про переведення засудженого ОСОБА_7 до Державної установи « Сумська виправна колонія № 116» для подальшого утримання було задоволено.

Переведено (переміщено) засудженого ОСОБА_7 з Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» до слідчого ізолятору Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» для подальшого утримання.

Після переведення (переміщення) ОСОБА_7 тимчасово залишити його в Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» для проведення відповідних процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000011 від 01 лютого 2021 року.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернулася до апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали та скасувати дане судове рішення.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що про наявність та зміст ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2021 року вона дізналася з Єдиного реєстру судових рішень 24 червня 2021 року, а тому вважає, що строк на подачу апеляційної скарги пропущений з поважних причин.

Вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що вказана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

При цьому захисник посилається на те, що слідчий суддя розглянув клопотання прокурора про переведення (переміщення) ОСОБА_7 з Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» до Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)», який має статус засудженого.

Також, апелянт вказує на те, що слідчий суддя обґрунтовує оскаржувану ухвалу положеннями КВК України та ст.537 КПК України, що регулює питання, які виникають під час виконання вироків, водночас, з оскаржуваної ухвали вбачається, що фактично слідчий суддя обрав засудженому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зі змісту ухвали вбачається, що підстави для переміщення (переведення) ОСОБА_7 є ризиками, що передбачені зовсім ст.177 КПК України, зокрема, в ухвалі слідчого судді зазначено, що подальше утримання ОСОБА_7 в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» є недоцільним у зв`язку з можливим впливом на свідків та продовженням злочинної діяльності, у зв`язку з продовженням досудового розслідування про кримінальному провадженню №0000011 від 01 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.255-1 КК України, при тому, що ст. 177 КПК України, стосується особи, яка має статус підозрюваного, а не засудженого і на час подачі апеляційної скарги відповідна ухвала чи вирок суду, які б надавали можливість тримання ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» відсутні.

Апелянт також посилається і на те, що положеннями ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді, при цьому, в порядку виконання судових рішень, рішення у справі має прийматися не слідчим суддею, а в даному випадку судом, який розглядав справу, а переведення засудженого з одного слідчого ізолятора до іншого слідчого ізолятора, що функціонально є рівнозначними, КПК України взагалі не передбачає.

Крім того, захисник зазначає, що жодних підстав для переведення ОСОБА_7 з Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» до Державної установи «Сумська виправна колонія (№116) не було, оскільки обидві установи знаходяться в м. Суми, де й здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, а тому, відсутні будь-які перешкоди для вчинення процесуальних дій з участю ОСОБА_7 .

Також, апелянт посилається на те, що у тексті оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 у той же день, тобто 31 травня 2021 року, вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.255-1 КК України, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбачених ст.12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів, де участь захисника є обов`язковою, водночас, в ухвалі зазначено, що прокурор у своєму клопотанні повідомляє суд про необізнаність ОСОБА_7 , що відносно нього проводиться досудове розслідування за ч.2 ст.255-1 КК України та, з невідомих причин, просить суд розглядати клопотання без повідомлення та участі ОСОБА_7 .

Крім того, на думку захисника, слідчим суддею було порушено право на захист засудженого, оскільки ОСОБА_7 не був повідомлений про розгляд клопотання, що безпосередньо його стосується, відповідно клопотання прокурора про переведення засудженого до слідчого ізолятора ОСОБА_7 не вручалося і копія ухвали слідчого судді від 31 травня 2021 року останньому не вручалася також.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення, позицію засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали та поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала як щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення так і щодо апеляційних вимог, вважала ухвалу законною та обґрунтованою, просила залишити її без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що засуджений ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про призначення клопотання прокурора до розгляду в суді, які і відсутні докази, що останній отримав копію судового рішення, враховуючи доводи захисника ОСОБА_8 стосовно того, що про існування оскаржуваного рішення вона дізналася з 24 червня 2021 року з Єдиного реєстру судових рішень, наявні підстави для поновлення останній строку на апеляційне оскарження ухвали від 31 травня 2021 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 ст. 537 КПК України, переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді відноситься до питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Відповідно до ч. 1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні клопотання прокурора зазначених вимог закону не дотримався та допустив істотні порушення кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Вивчивши матеріали провадження, та сам зміст оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила, що при вирішення клопотання прокурора було порушено право на захист засудженого, оскільки ОСОБА_7 не був повідомлений про розгляд клопотання, що безпосередньо його стосується, відповідно клопотання прокурора про переведення засудженого до слідчого ізолятора ОСОБА_7 не вручалося і копія ухвали слідчого судді від 31 травня 2021 року останньому не вручалася також.

Також, як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.255-1 КК України, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбачених ст.12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів, де участь захисника є обов`язковою. Однак, згідно матеріалів провадження, захисник при розгляді клопотання також не залучався.

Зазначені обставини відповідно до п.3, 4 ст.412 КПК України є істотним порушенням кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судом апеляційної інстанції судового рішення.

Крім вищезазначених істотних порушень кримінального процесуального закону, судом були допущені і інші порушення закону.

Так, колегія суддів зазначає, що, клопотання прокурора про переведення засудженого ОСОБА_7 з одного слідчого ізолятора до іншого слідчого ізолятора є питанням, яке, згідно п. 12 ст. 537 КПК України, вирішується в порядку виконання вироку.

Відповідно до п 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України),12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до ст. 539 ч. 3 КПК України клопотання (подання), пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що згідно довідки ДУ «Сумський СІЗО», ОСОБА_7 засуджений 27 березня 2015 року вироком Слов`янського райсуду Донецької області за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст.187, ч. 1 ст.70, ч. 1 ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, і відповідно до наряду №2-3-1-2729-25-15 від 13 травня 2015 року визначено відбування покарання останньому у ДУ «Роменська виправна колонія (№56).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2018 року, засуджений ОСОБА_7 переведений із ДУ «Роменська виправна колонія (№56) в ДУ «Сумський СІЗО» для розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 391 КК України, де тимчасово залишений до закінчення розгляду кримінального провадження. Відповідно до довідки ДУ «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 рахується за суддею Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 .

Крім того, у провадженні СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000011 від 01 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України і 31 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 винесено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

В рамках даного кримінального провадження, прокурор звернувся до слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з клопотанням про переведення засудженого ОСОБА_7 з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» до слідчого ізолятора ДУ «Сумська виправна колонія №116», яке вмотивоване тим, що подальше утримання засудженого є недоцільним, у зв`язку з можливим його впливом на свідків та продовженням злочинної діяльності.

Зі змісту оскаржуваної ухвали колегія суддів встановила, що за наслідками розгляду даного клопотання прокурора, в порушення вищезазначених вимог закону, було постановлено рішення слідчим суддею, і як вірно зазначає в поданій апеляційній скарзі захисник, фактично було обрано засудженому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підставою для задоволення клопотання прокурора стали ризики, передбачені ст.177 КПК України, що є неприпустимим при вирішенні питання пов`язаного з виконанням вироку і стосовно особи, яка перебуває у статусі засудженого.

Колегія суддів зазначає, що вказані обставини також свідчать про істотні порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і, відповідно до вимог ст. 409 ч. 1 п. 3 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді, колегія суддів, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, вважає необхідним постановити нову ухвалу за результатом розгляду клопотанням прокурора щодо переведення засудженого ОСОБА_7 з одного слідчого ізолятора до іншого, подане в рамках кримінального провадження №0000011 від 01 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України .

При цьому, колегія суддів вважає слушними доводи захисника ОСОБА_8 про безпідставність заявленого прокурором клопотання, з посиланням на п.2.4 «Положення про дільницю слідчого ізолятора на території виправної колонії», затвердженого Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 30 грудня 2003 року №280, відповідно до якого підставою для приймання і тримання у дільниці осіб, узятих під варту, та засуджених є вмотивоване рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту або ухвалений судом вирок про засудження до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, який не набрав законної сили, та мотивоване рішення комісії з розподілу, за відсутності відповідного судового рішення, на підставі якого засуджений ОСОБА_7 міг би утримуватися у слідчому ізоляторі Держаної установи «Сумська виправна колонія №116».

Крім того, які вірно зазначає апелянт, підстав для переведення ОСОБА_7 з Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» до Державної установи «Сумська виправна колонія (№116) немає і у зв`язку з тим, що обидві установи знаходяться в м. Суми, де й здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого подане прокурором клопотання.

Також, на спростування доводів, зазначених прокурором у клопотанні з приводу того, що таке переведення ОСОБА_7 необхідно у зв`язку з тим, що останній може впливати на свідків та продовжити злочинну діяльність, захисником ОСОБА_8 апеляційному суду була надана інформація в.о. начальника Державної установи «Сумський слідчий ізолятор», отримана на її адвокатський запит, про те, що починаючи з 31 травня 2021 року, на підставі ст. 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_7 тримався окремо від інших осіб, які перебувають у вказаній установі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про переведення ОСОБА_7 з Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» до слідчого ізолятора Державної установи «Сумська виправна колонія (№116) не містить доводів та обґрунтувань, з врахуванням яких колегія суддів дійшла б висновку про необхідність такого переведення, у зв`язку з чим у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 404,407,419,422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2021 року про переведення засудженого ОСОБА_7 з Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» до слідчого ізолятору Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про переведення засудженого ОСОБА_7 , 1988 р.н., з одного слідчого ізолятора до іншого слідчого ізолятора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4