Провадження №1-кп/748/81/22
Єдиний унікальний № 748/141/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2022 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002728 від 02 листопада 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого 15 листопада 2019 року Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.309 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, на підставі ухвали Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 грудня 2021 року звільнений від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 року близько 08 год 10 хв. ОСОБА_3 , рухаючись на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2103», з р.н. НОМЕР_1 , по автодорозі «Чернігів-Любеч- Славутич», що поблизу міста Чернігова та села Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, був зупинений інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП з Чернігівській області майором поліції ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: керування автомобілем з не пристебнутим ременем безпеки.

Після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_3 , діючи умисно, з особистих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, достеменно усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 0543 від 22.04.2021 року на його ім`я, виготовлене всупереч установленому законом порядку, використав шляхом надання старшому інспектору з особливих доручень ВЮП УПД ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 зазначеного посвідчення, яке він придбав у невстановленої особи через мережу Інтернет.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-21/9895-ДД від 10.11.2021, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого ТСЦ 0543 від 22.04.2021, не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку визнав повністю. Пояснив, що був позбавлений водійських прав у 2019 році та в подальшому у 2021 році через мережу Інтернет придбав водійські права, які пред`явив працівникам поліції під час зупинки. Пояснив, що був обізнаний, що отримав дані права у не передбачений законом спосіб.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше судимим, притягувався до адміністративної відповідальності 02.11.2021 за ст.126 КУпАП, за медичною допомогою до диспансерного психіатричного відділення та диспансерного наркологічного відділення не звертався.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує вчинення кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, а також враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, що офіційно не працює, з його слів має джерело доходу, суд погоджується з думкою прокурора та вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, в межах санкції відповідної статті Кримінального кодексу України у виді штрафу.

Вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 15 листопада 2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.

Проте, відповідно до ухвали Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 грудня 2021 року ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку. Вказана ухвала ніким не оскаржена та набрала законної сили 15 грудня 2021 року.

За змістом п.10 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання, суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому законом порядку.

Враховуючи, що ухвала Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 грудня 2021 року ніким не оскаржена, набрала законної сили, положення ст.71 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 не застосовуються.

В справі маються процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 1716,20 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за дане кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1716,20 грн витрат за проведення експертизи.

Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1