ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС 667/1855/16-к Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/819/204/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: продовження строку запобіжного заходу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,
ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

продовжено строк тримання під вартою до 14 лютого 2022 року, включно,

ВСТАНОВИЛА:

В провадження Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесене до ЄРДР за №005098, №0000834, №0007146, №000027, №0000522, №0000408, №0000801, №0000888, №0000990, №0000933, №0000081, №0001159, №0001821, №0001209 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2021 року задоволено клопотання прокурора та відносно ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 лютого 2022 року, включно. У задоволенні клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її необґрунтованість та незаконність, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою та змінити на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи рішення про продовження строку тримання його під вартою, судом не взято до уваги, що він хворіє невиліковними хворобами та стан його здоров`я погіршується.
Також посилається на те, що має міцні соціальні зв`язки, а відтак ризики, на які посилається прокурор позбавлені підстав.
Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не закінчено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні цілого ряду кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку. Незважаючи на наявність близьких осіб, як про те зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, вчинення ряду кримінальних правопорушень, вказує на відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки по запобіганню існуючим ризикам, зазначеним в оскаржуваній ухвалі суду.

Зазначені обставин, дають достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора та оскаржуваній ухвалі суду та неспроможність посилань обвинуваченого про відсутність доказів, якими б підтверджувалось існування ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого та обрання відносно нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, а тому твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання його під вартою та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на стадії судового розгляду.
Саме продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ,, на переконання колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 були відомі суду під час ухвалення відповідного судового рішення та цілком враховані під час його ухвалення. Крім того, в матеріалах провадження відсутні належні докази того, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_7 не може утримуватись в умовах СІЗО чи йому там не може бути надана відповідна медична допомога.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2021 року, якою йому продовжено строк тримання під вартою до 14 лютого 2022 року, включно -без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді: