Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року

смт Покотилівка Харківської області
Справа № 635/8342/21
Провадження № 1-кп/635/51/2022
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000406 від 20 червня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357 КК України
УСТАНОВИВ:

У провадженні Харківський районний суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження №0000406 від 20 червня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357 КК України. Відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2021 року справа була призначена до судового розгляду.
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що це може спровокувати його до того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також у клопотанні зазначається, що він офіційного місця роботи не має, не навчається, господарства не веде, не одружений, дітей не має тобто не має стійких соціальних зав`язків та є особою раніше судимою.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що він має стійкі соціальні зв`язки, не може впливати на потерпілого, оскільки в суді він вже допитаний, також зазначали, що ОСОБА_6 не переховувався від суда та слідства. Просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.
Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2021 року стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 вересня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 був продовжений до 26 жовтня 2021 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 був продовжений до 23 грудня 2021 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 був продовжений до 11 лютого 2022 року.
Прокурор у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки обраний раніше запобіжний захід закінчується 11 лютого 2022 року та посилаючись на те, що ризики, передбачений пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу і розгляду цього питання судом продовжує існувати.
Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, потерпілого дослідивши клопотання та додани до нього докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своє ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного терміну з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчиняти інші кримінальні правопорушення та інше.
Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
При судовому розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Суд вважає, що обґрунтованість підозри була врахована саме судом при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . Питання обґрунтованості пред`явленого обвинувачення з огляду на стадію цього кримінального провадження(початок судового розгляду) наразі не вирішується, оскільки докази, які на думку сторони обвинувачення, його підтверджують, підлягають дослідженню в порядку глави 4 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.
У зв`язку з цим, суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків.
Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2021 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 23 вересня 2021 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2021 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою продовжено на 60 днів до 23 грудня 2021 року включно. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2021 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою продовжено на 60 днів до 11 лютого 2022 року включно. Таким чином строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 11 лютого 2022 року.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357 КК України. Характер та фактичні обставини кримінального правопорушення свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_6 , оскільки він неодноразово був засуджений за корисні злочини, а санкція частини 2 статті 187 КК України, за якою він обвинувачується передбачає покарання у виді від семи до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, санкція частини 2 статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, санкція частини 1 статті 357 КК України обмеження волі до трьох років. Вищевказане кримінальне правопорушення, зокрема передбачене частини 2 статті 187 КК України, відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
При цьому, суд враховує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
В даному випадку судом встановлено, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Також суд вважає актуальним ризик тиску обвинуваченого на потерпілого ОСОБА_5 , а також свідків та експертів, з огляду на те, що судовий розгляд лише тільки розпочався, а вплив на свідків та потерпілих можливий як на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та обвинувачених та дослідження їх судом.
Разом із цим, під час виконання вимог статті 290 КПК України стороні захисту у повному обсязі було відкрито матеріали досудового розслідування, у зв`язку з чим обвинуваченому став відомий зміст показань свідків, якими прокурор має намір доводити пред`явлене обвинувачення.
Враховуючи стадію кримінального провадження на сьогоднішній день судом допитаний лише один свідок. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків та потерпілого з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.
Тому суд погоджується з доводами прокурора, що, знаходячись на волі може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного чи навіть фізичного впливу з метою зменшення своєї провини чи навіть зміни ними викривальних показань відносно нього.
Суд також погоджується з доводами прокурора щодо існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливістю вчинення іншого кримінального правопорушення у зв`язку з відсутністю законних джерел заробітку, відсутністю стійких соціальних зав`язків, а також виходячи , що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став, після цього вчинив аналогічні корисні злочини.
Суд вважає безпідставними посилання сторони захисту та обвинуваченого стосовно наявності міцних соціальних зав`язків, а саме того, що він має сестру, з огляду на відсутність цьому доказів. Крім того, враховуючи обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінальних правопорушень, зазначене хоча і може знижувати вищенаведений ризик, але не настільки, щоб надати можливості для обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими.
Ураховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підстави, та ризики які були під час його обрання продовжують існувати.
Також суд зазначає, що саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог статті 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особи обвинуваченого та наведені прокурором у клопотанні, як і тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_6 винуватим.
Суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а обвинуваченим ОСОБА_6 не наведено будь-яких підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про недоцільність зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки інші (альтернативні) запобіжні заходи, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті його застосування та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
У зв`язку з тим, що формулювання обвинувачення стосується дій пов`язаних з насильством, відповідно до частини 5 статті 182, частини 3 статті 183 КПК України альтернативний запобіжний захід у вигляді застави судом не застосовується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 314, 315, 392 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 01 квітня 2022 року включно.
Строк дії ухвали встановити до 01 квітня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 02 лютого 2022 року.

Суддя ОСОБА_9