30.09.2021 Справа № 756/847/17
Унікальний № 756/847/17
Провадження № 1-кп/756/130/21
У Х В А Л А

30 вересня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
додаткових присяжних ОСОБА_6 ,
за участю секретаря ОСОБА_7 ,
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілого: ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
28.09.2021 року через канцелярію суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на будь який інший не пов`язаний із триманням під вартою.
Крім того, 28.09.2021 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_13 строку тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_8 , в судовому засіданні категорично заперечував щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_12 , одночасно просив задовольнити подане стороною обвинувачення клопотання з підстав викладених у клопотанні. Прокурор ОСОБА_9 підтримала позицію прокурора ОСОБА_8 .

Представник потерпілого ОСОБА_10 підтримав подане стороною обвинувачення клопотання та просив його задовольнити, вказуючи що висловлює незмінну позицію його довірительниці. На його думку у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Захисник ОСОБА_7 у повному обсязі підтримала клопотання захисника ОСОБА_12 та просила його задовольнити, вказуючи на незаконне, тривале утримання обвинуваченого під вартою. Категорично заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення щодо продовження запобіжного заходу, посилаючись на подані нею через канцелярія суду 29.09.2021 письмові заперечення на клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та додатки до заперечення, зокрема, вказала, що ризики наведенні прокурором зазначені формально без документального обґрунтування та підтвердження, просила обрати альтернативний, не пов`язаний із тримання під вартою запобіжний захід, як то цілодобовий домашній арешт із зобов`язання носити електронний засіб контролю, особисте зобов`язання або визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Категорично заперечував щодо клопотання сторони обвинувачення, вказуючи, що ризики на які посилається прокурор на даний час втратили свою актуальність, ОСОБА_13 , який незаконно на протязі 16 років незаконно отримується під вартою, підлягає безумовному звільненню з-під варти, вказав, що таке утримання обвинуваченого ОСОБА_13 суперечить Європейській Конвенції з прав людини, Конституції України та решті національного законодавства України. Крім того, зазначив, що ОСОБА_13 з надуманих підстав, а саме нібито з метою забезпечення заходів безпеки утримується в ІТТ, що на їх переконання свідчить про тортури та катування останнього. Просив обрати альтернативний, не пов`язаний із тримання під вартою запобіжний захід, як то цілодобовий домашній арешт із зобов`язання носити електронний засіб контролю, особисте зобов`язання або визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_13 категорично заперечував проти можливості задоволення клопотання про продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наголошував на те, що в порушення вимог законодавства з штучно створених представниками державного обвинувачення умов незаконно утримується в умовах ізолятора тимчасового тримання, де створенні для нього жахливі, нестерпні умови, які він сприймає як катування над собою, зазначив, що таким утримання та жахливим відношення до нього порушують всі можливі законодавчі акти та доводять його до смерті. На підтвердження вказаних обставин 28.09.2021 подав через канцелярію суду заяву де вказав, що 05.09.2021 утримуючись в камері №13 ІТТ на нього, на його життя було здійснено замах. Крім того, зазначив, що в умовах ІТТ йому не надається належна медична допомога, його направляли на медичне освідування до Олександрівської лікарні де не було надано належної компетентної медичної допомоги, в зв`язку з чим він був вимушений звертатися до керівництва ІТТ та викликати КШМД за наслідками огляду яких була надана рекомендація щодо огляду лікарями фахівцями хірургом та нейрохірургом. Просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та вирішити питання щодо його належного утримання, у разі задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу, забезпечити йому право на отримання належної медичної допомоги. Всі кримінальні провадження щодо нього є сфальсифікованими на замовлення злочинного угрупування під керівництво та за рахунок фінансування ОСОБА_14 , спрямовані на позбавлення його життя, а також на позбавлення його та його родини майна та статків. Просив задовольнити клопотання захисника.

Захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні категорично заперечувала щодо клопотання сторони обвинувачення, підтримала клопотання захисника ОСОБА_12 та просила його задовольнити.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, продовжити або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до 03.10.2021 року.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. У справі «Смирнов проти Росії» визначено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на значимі для даного провадження обставини, дані про особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_13 має громадянство інших країн (Республіки Грузії та Канади), те, що він тривалий час переховувався від слідства та суду та перебував у розшуку, здійснивши втечу з- під варти, те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинило загибель людини, те, що відносно ОСОБА_13 наявні й інші кримінальні провадження, за якими він обвинувачується також у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що свідчить про те, що ОСОБА_13 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що на даний час строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності між повагою на його особисту свободу та публічними інтересами, що випливають з прав потерпілих на захист від особливо тяжкого кримінального правопорушення, на охорону їх прав та законних інтересів і забезпечення швидкого та повного розгляду даної справи, а тому, на переконання суду, на даному етапі необхідно продовжити ОСОБА_13 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
Доводи сторони захисту, що жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, не доведено і вони взагалі відсутні, є необґрунтованими. Окрім того, на переконання суду, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, хоча і дещо знизилися, але продовжують існувати, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого та іншим обставинам, встановленим у справі. Тому на думку суду присяжних на даний час немає достатніх підстав для зміни ОСОБА_13 запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_13 неодноразово наголошувалося про ненадання йому належної медичної допомоги та про утримання його під вартою в жахливих умовах.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і в державних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування.
Отже, за необхідності медична допомога надається підозрюваним, обвинуваченим в умовах слідчого ізолятора.
Враховуючи викладене, суд, вважає за необхідне відреагувати на зазначене стороною захисту та ОСОБА_13 повідомлення шляхом надіслання відповідного судового рішення, та з метою усунення факту ненадання медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити адміністрації Державної установи, в якій обвинувачений ОСОБА_13 утримується під вартою, забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_13 із наданням належної медичної допомоги.
Відповідно до ч.3 ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.
Тому, суд присяжних, вважає за необхідне відреагувати на зазначені стороною захисту та ОСОБА_13 повідомлення про неналежне утримання останнього під вартою, порушення порядку та умов тримання під вартою, а також посиланнях останніх на систематичне катування обвинуваченого в умовах ІТТ, та доручити керівництву ІТТ, прокуратурі м.Києва та начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань провести перевірку викладених фактів. Одночасно суд присяжних, вважає за необхідне направити керівнику ІТТ, прокурору м.Києва та начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань заяву ОСОБА_13 , яка надійшла до суду 28.09.2021 з метою перевірки фактів викладених в ній та проведення відповідних перевірок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 206, 331, 372 КПК України, суд присяжних,
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29.11.2021 року включно.
Ознайомити та вручити обвинуваченому під розпис копію ухвали про продовження запобіжного заходу.
Доручити керівництву ІТТ, прокуратурі м.Києва та начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань провести перевірку викладених в ухвалі фактів.
Направити керівнику ІТТ, прокурору м.Києва та начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань заяву ОСОБА_13 , яка надійшла до суду 28.09.2021 з метою перевірки фактів викладених в ній та проведення відповідних перевірок.
Про наслідки виконання даної ухвали суду повідомити Оболонський районний суд м.Києва, обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у встановленому Законом порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
ОСОБА_15 ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5