Справа № 159/6108/21 Провадження №11-сс/802/539/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,
слідчого - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
захисників підозрюваного - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 19 грудня 2021 року включно,
В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 строком на 60 днів.
Клопотання мотивував тим, що проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001112, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України. 20.10.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні доказами. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вказує на існування ризику, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім цього, враховуючи кількість вилучених згортків з особливо небезпечною психотропною речовиною в ОСОБА_8 , а також той факт, що останній надав працівникам поліції належний йому мобільний телефон, де наявні фото з місцями та координатами «закладок», які на даний час не вилученні у встановленому законом порядку, свідчить про те, що він, знаючи місце розташування закладок, може знищити їх, чи перевезти в інше місце, що призведе до втрати предметів, які в подальшому матимуть суттєве значення для кримінального провадження. Крім цього, ОСОБА_8 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється є латентними, на даний час не встановлено всіх осіб (співучасників), яким відомо про злочинну діяльність ОСОБА_8 , які в подальшому можуть тим чи іншим чином підтвердити як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового слідства. Крім цього, ОСОБА_8 може вживати заходів щодо пошуку осіб, яким він збував наркотичні засоби та спонукати їх до дачі неправдивих показань. Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_8 , який сам допускає немедичне вживання наркотичних засобів, є суспільно небезпечним, веде антигромадський спосіб життя, живе за рахунок збуту наркотичних засобів, не має сталого джерела прибутку, а основним способом заробітку є збут наркотичних засобів, що свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_8 не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Також враховуючи обставини справи та особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також значний резонанс кримінальних правопорушень вказаної категорії, є необхідність встановити розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Просив клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 . Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з подальшим його утриманням в ІТТ № 2 ГУНП у Волинській області, ДУ "Луцький слідчий ізолятор", ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" або в дільницях слідчих ізоляторів при установах виконання покарань Волинської та Рівненської областей. Визначено для ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 166530 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот тридцять) гривень 00 копійок. У разі внесення застави у вказаній сумі, підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також у разі, якщо підозрюваний відлучиться з населеного пункту, в якому він фактично проживав, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомить причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Дата початку дії ухвали в частині строків тримання під вартою 21.10.2021 року. Дата закінчення дії ухвали в частині строків тримання під вартою 19.12.2021 року включно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доводи підозрюваного та його захисника щодо можливості та необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу не спростовують висновків слідчого судді, а тому відхиляються за безпідставністю. Крім цього, обираючи саме найсуворіший запобіжний захід щодо підозрюваного, слідчий суддя виходить з того, що інкримінований останньому злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. В силу ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України. Враховуючи обставини справи та матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає обґрунтованим розмір застави на рівні 70-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 166530 гривень. Підстав для застосування розміру застави у більшому розмірі, як на тому наполягають слідчий та прокурор, слідчий суддя не вбачає.
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді поспішною, незаконною, необгрунтованою та такою що не відповідає вимогам КПК України. Вважає, що до підозрюваного цілком можливо було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою із заставою наближеною до максимального розміру застави щодо особи підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину є занадто суворим запобіжним заходом. Судом не взято до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, служив у Збройних силах України, має позитивні характеристики, має постійне місце проживання, живе з матір`ю та має з нею міцний соціальний зв`язок. Підозрюваний чудово розуміє відповідальність за порушення на нього зобов`язання. Крім того, судом не взято до уваги складне матеріальне становище підозрюваного, а саме те, що його мати виховувала одна з шестимісячного віку, так як батько залишив їх давно. Підозрюваний є єдиним годувальником, оскільки його мати хоча і пенсійного віку 61 рік, однак пенсію не отримує, а лише соціальну допомогу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього решту.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Як убачається з матеріалів провадження, 20.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0001112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
20.10.2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а також не заперечував своєї причетності до вчинення інкримінованих злочинів і сам обвинувачений.
Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання на значній відстані від міста Ковеля, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутків, не одружений, а тому не має сталих соціальних зв`язків, що дає йому можливість в будь-який час змінити фактичне місце проживання.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Зважаючи на це, колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді про те, що наявні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та знищити, сховати чи спотворити речові докази.
Доводи сторони захисту, щодо застосування підозрюваному ОСОБА_8 домашнього арешту або особистого зобов`язання є безпідставними і цьому надана вірна правова оцінка оскаржуваною ухвалою.

Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з епізодом вчинення кримінального правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте обвинувачення.
За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання спробам вчинити дії, визначені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатніми.
Волинський апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2021 року законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі захисника підозрюваного не знаходить.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 19 грудня 2021 року включно, залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: