ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/581/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2534/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.286 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі потерпілого ОСОБА_8 , належним чином повідомленого про розгляд справи, якого надійшла заява про розгляд справи без нього, розглянувши в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 25 05 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця селища Решетилівка Полтавської області; громадянина України; зареєстрованого: АДРЕСА_1 ; проживаючого: АДРЕСА_2 ; з повною загальною середньою освітою; працюючого водієм ФОП « ОСОБА_9 »; одруженого та маючого на утриманні дочку 2011р.н.; рнокпп НОМЕР_1 ; в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один ) рік та покладено відповідно ст. 76 КК України обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту проголошення даного вироку, а саме з 25 05 2021 р.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1307,6 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

ОСОБА_7 визнаний винним судом та засуджений за те, що він: 31 грудня 2020 року, приблизно о 03.30 годині, на ділянці автодороги Київ-Харків-Довжанський 511км+500м, поблизу с. Бригадирівка Ізюмського (колишнього Балаклійського) району Харківської області, керуючи технічно справним автомобілем «DAF» реєстраційний № НОМЕР_2 з напівпричепом реєстраційний № НОМЕР_3 , в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», внаслідок злочинної недбалості не урахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, не обрав безпечної швидкості руху, що перебувало у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого допустив виїзд на смугу зустрічного руху і перекидання автомобіля із зіткненням з автомобілем «Volkswagen Golf» реєстраційний № НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_8 .

Внаслідок цього водію ОСОБА_8 були спричинені: закритий перелом нижньої третини тіла правої стегнової кістки зі зміщенням, закритий перелом нижньої третини великогомілкової кістки зі зміщенням, відкритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, які призвели до нейропатії малогомілкового нерву зліва та рвані рани лівої гомілки, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-ри тижні (більш як 21 день), тобто середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок в частині призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на один рік скасувати.

В обґрунтування своїх вимог посилався на не невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та фактичним обставинам справи, а також не врахування його особи, а саме того, що він визнав себе винним та щиро розкаюється у вчиненому, усвідомлює неправомірність своїх дій та їх наслідки і готовий понести покарання.

Проте, на думку обвинуваченого, судом не враховано ще одну обставину, що пом`якшує покарання, а саме те, що він відшкодував завдану потерпілому шкоду і у потерпілого у зв`язку з цим немає жодних претензій до нього.

У зв`язку з чим вважав, що в його випадку наявні дві пом`якшуючи обставини, передбачені ст.66 КК України, у зв`язку з чим, на підставі ч.ч.1,2 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання ті істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд може не призначати додаткового покарання, передбаченого санкцією статті.

А тому, за наявності в його випадку двох пом`якшуючих обставин, вважав можливим не застосовувати відносно нього додаткового покарання. Крім того, просив врахувати, що під час судових розглядів ним неодноразово зазначалось про наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, позитивної характеристики за місцем проживання, а також те, що вже тривалий час він працює водієм вантажного автомобіля і дана робота є єдиним джерелом для його існування, що є підставою застосувати ч.2 ст.69 КК України та не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений просив задовольнити вимоги поданої апеляційної скарги.

Прокурор вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Потерпілий, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд за його відсутністю, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд без його участі

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що дії обвинуваченого кваліфіковано судом правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Відповідно до вимог ч.1 та 2 ст.65 КК України, покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та вчинене ним з необережності, а також особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше, в силу ст.89 КК України, не судимий; на обліках в органів з питань пробації, нарколога, психіатра не перебуває; має постійне місце роботи, дружина та малолітню дитину, 2011року народження, на утриманні.

Крім того, судом враховано, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та щиро розкаявся, що, з урахуванням положень ст.66 КК України, визнано судом пом`якшуючою покарання обставиною. Обставин, що обтяжують покарання, судом не знайдено.

Судом було враховано конструктивну поведінку обвинуваченого в суді та відсутність претензій з боку потерпілого та призначено покарання у виді обмеження волі, в мінімальному розмірі санкції, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, і застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, що на думку суду першої інстанції, є достатнім покаранням для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», у зв`язку з відповідністю справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Проте, на думку колегії суддів, в даному випадку, судом не враховано наявність підстав, відповідно до вимог ст.69 КК України, для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, зокрема, таку обставину, що обвинуваченим повністю добровільно відшкодована шкода потерпілому та з його боку відсутні будь-які претензії майнового характеру, що відповідно до положень ст.66 КК України, також слід вважати пом`якшуючою покарання обставиною, що в даному випадку, при наявності щирого каяття, позитивної характеристики обвинуваченого та належної процесуальної поведінки, є підставою для застосування вимог ч.2 ст.69 КК України та не призначенням додаткового покарання.

Крім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки окремим відомостям стосовно особи обвинуваченого, зокрема те, що він працює водієм вантажного автомобілю і це єдиним джерелом його заробітку, беручи до уваги наявність у нього на утриманні дружини та малолітньої дитини, що на думку колегії суддів є обставиною, яка пом`якшує покарання та у сукупності з вищенаведеним даними дає підстави для призначення в конкретному випадку більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, що в даному випадку, буде дійсно необхідним та цілком достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КК з підстав, передбачених ч.1 цієї статті, суд може не призначати додаткове покарання, яке передбачене в санкції статті Особливої частини КК як обов`язкове.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання повне визнання вини у скоєному, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування потерпілому шкоди та відсутність з його боку будь-яких претензій, враховуючи конкретні обставини справи і характеристику обвинуваченого, дають підставу зробити висновок, що такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд вправі не призначати додаткового покарання, яке встановлене в санкції ч.1 ст.286 КК України, а саме позбавлення права керування транспортним засобом.

З огляду на викладене, встановлені судом першої інстанції та апеляційним судом обставини справи та відомості про особу обвинуваченого, дають підстави визнати їх такими, що пом`якшують покарання, а отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 зміні, шляхом пом`якшення призначеного йому основного покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України та не застосування додаткового покарання, відповідно до положень ч.2 ст.69 КК України, що передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України, виключивши вказане посилання на призначене додаткове покарання з резолютивної частини вироку.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.2 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 25 05 2021 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , в частині призначеного додаткового покарання, змінити, пом`якшивши покарання.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, задовольнити.

Із застосуванням ст.69 КК України, виключити із резолютивної частини вироку посилання на призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.286 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком в 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України вважати ОСОБА_7 таким, на якого покладені зобов`язання:

1)періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4