Справа № 308/2149/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001474 від 28.11.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, міста Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї загального користування будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, знайшов металевий пристрій для куріння, сріблястого кольору, із кришкою з полімерного матеріалу, червоного кольору, та речовиною рослинного походження, яка є канабісом і відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, які привласнив з метою подальшого вживання та використання. У продовж тривалого часу усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи вимоги Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995, незаконно викурював за допомогою вказаної люльки для куріння, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, в наслідок чого, на поверхні металевого пристрою для куріння утворився, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, маса якого відповідно до висновку експерта (в перерахунку на суху речовину) становить 0,4729 г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000, є невеликим розміром, що знаходяться у незаконному обігу.
В подальшому ОСОБА_3 , незаконно, не маючи на те відповідного дозволу зберігав при собі вище вказаний металевий пристрій для куріння, з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, до 23 години 30 хвилини, 27 листопада 2021 року, коли працівниками поліції вище вказаний пристрій для куріння з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, було виявлено та вилучено.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Разом із обвинувальним актом до суду подано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної у присутності захисника ОСОБА_4 .
Згідно вказаної заяви обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанню та зберіганню наркотичних засобів без мети збуту. Згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами . Ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
При цьому обвинувачений клопоче перед судом, в разі винесення вироку призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на мінімальний строк та звільнити від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком терміном.
В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, Наказом МОЗ України N 188 від 01.08.2000 "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу" визначено, що невеликий розмір для екстракту канабісу (настойки) становить до 0,3 г., для канабісу - до 5,0 г., у перерахунку на суху речовину.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням не встановлені.

Згідно з частини 3 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який має середню освіту, одружений, тимчасово не працює, має постійне місце проживання, раніше судимий. Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження довідки КНП ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОМЦПЗ ТА МЗ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ, обвинувачений ОСОБА_3 , звертався до вказаного медичного закладу по медичну допомогу. Діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин. Відомостей про перебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра суду не надано.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд прийшов до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді обмеження волі.

Перешкод, визначених ч.3 ст. 61 КК України, для застосування до обвинуваченого даного виду покарань, не встановлено.

З наявної в матеріалах справи інформації, вимоги про наявність судимості, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2018 року ОСОБА_3 , визнаний винним за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України; за ч.3 ст. 185 КК України; за ч.2 ст. 309 КК України. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_3 призначено покарання три роки чотири місяці позбавлення волі. 20.11.2018 вирок набрав законної сили, ОСОБА_3 звільнено в залі суду у зв`язку із відбуттям покарання.

Однак, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення, згідно ст. 75 КК України, про звільнення ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому, з урахуванням згоди обвинуваченого, викладеної в заяві щодо визнання ним своєї вини, призначити ОСОБА_3 , покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді обмеження волі на строк на два роки із застосуванням ст. 75,76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Покарання у виді штрафу та виправних робіт суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_3 , з огляду на те, що останній не працює.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України, експертиз, в розмірі 1029 гривень 72 копійок стягнути з ОСОБА_3 , в дохід держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути в дохід держави з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати за проведення експертизи у розмірі 1029 гривень 72 копійок.
Речові докази:
предмет схожий на пристрій для куріння із залишками речовини за зовнішніми ознаками схожої на наркотичну, та екстракт канабісу (маса в перерахунку на суху речовину 0,4729 г., та маса канабісу в перерахунку на суху речовину 0,2508 г.) які упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» №2987541 знищити.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний районний протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1