Справа №760/1490/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0003600 від 22.12.2021 р., у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0003600 від 22.12.2021 р., яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0003600 від 22.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У клопотанні слідчий вказує, що 21 грудня 2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна по раптово виниклому злочинному умислу направленому на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи біля кав`ярні «Джаст Кава», що розташована за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 47, побачили раніше знайомого потерпілого ОСОБА_9 , який стояв поруч із вказаною кав`ярнею.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , знаючи що у потерпілого можуть бути при собі кошти в іноземній валюті, діючи відповідно до розподілених між собою ролей разом з ОСОБА_5 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та вступив із останнім в діалог, з метою відвернення уваги потерпілого. В цей самий момент, ОСОБА_5 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, скориставшись тим, що поруч ні кого не має та їх діям ніхто не завадить, зайшов ззаду потерпілого та використовуючи заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, наніс почергово два удари ззаду по голові та шиї потерпілому ОСОБА_9 , тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та подолав волю потерпілого до опору.

Як вказує слідчий, ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, перебуваючи поряд із потерпілим ОСОБА_9 , воля якого до опору подолана, в останнього з рук відкрито ривком вирвав рюкзак сірого кольору, в якому знаходилося майно потерпілого ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в сумі 7395 доларів США (згідно курсу НБУ на 21.12.2021 становить 201 769,61 гривень ) та 9050 Євро (згідно курсу НБУ на 21.12.2021 становить 378 433,20 гривень) та 4000 гривень, шкіряний гаманець чорного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, мобільний телефон марки «іPhone 5S», який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», абонентський номер якого НОМЕР_1 , паспорт громадянина України та закордонний паспорт на ім`я потерпілого ОСОБА_9 , банківські пластикові картки «ПУМБ», «ПриватБанк», «ЕкоБанк», «СпортБанк» на ім`я потерпілого ОСОБА_9 , які матеріальної цінності для останнього не становлять.
З метою доведення до кінця своїх злочинних дій, спрямованих на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину втекли та розпорядившись ним на власний розсуд.

Слідчий у клопотанні вказує, що злочинними діями, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 482202,81 гривень, що становить великі розміри.

20.01.2022 року о 17:15 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник та підозрюваний просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.12.2021 року; протокол огляду місця події від 21.12.2021 року; протокол допиту потерпілого від 22.12.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 24.12.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 24.12.2021 року; протоколом огляду від 26.12.2021 року, протоколом додаткового огляду від 29.12.2021 року, протоколом допиту підозрюваного від 27.12.2021 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2021 року, протоколом допиту підозрюваного від 20.01.2022 року.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Посилання сторони захисту на ту обставину, що гр. ОСОБА_13 з якою ОСОБА_5 мав інтимні стосунки та яка перебуває на 6-му тижні вагітності, має бути врахована при обранні більш м"якого запобіжного заходу, суд не приймає до уваги.

Доказів того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_13 проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, остання перебуває на утриманні ОСОБА_5 та має з останнім міцні соціальні зв"язки, суду не надано.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, його майновий та сімейний стан (не одружений, не працює), наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому, слідчий суддя, вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину поєднаного із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 59 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 21 січня 2022 року 17 год. 10 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 20 березня 2022 року о 17 год. 10 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1