Справа № 243/1476/18
Провадження № 1-кп/243/195/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000768 від 25 вересня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Времівка, Великоновосілківського району Донецької області Донецької області, громадянина України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1020/1 від 18 травня 2015 року ОСОБА_3 призначено на посаду головного державного виконавця Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби в м. Донецьку Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Так, 15 вересня 2017 року на підставі постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 37332770, яке перебувало у провадженні Куйбишевського районного відділу державної виконавчої служби в м. Донецьку Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у м. Краматорську вилучено та поміщено на штрафний майданчик автомобіль «DAEWOO FSO Lanos» державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , законним користувачем якого є ОСОБА_6 ..

У вересні 2017 року, після 15 вересня 2017 року, більш точної дати та часу не встановлено у головного державного виконавця Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби в м. Донецьку Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами ОСОБА_6 ..

21 вересня 2017 року ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_3 про зустріч у м. Краматорську для вирішення питання про повернення та зняття автомобіля «DAEWOO FSO Lanos» державний номер НОМЕР_1 , з розшуку та отримання його для подальшого користування.

22 вересня 2017 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_3 навпроти магазину «Будинок торгівлі» по вул. Ярослава Мудрого, 49 у м. Краматорську, де під час бесіди ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від них, діючи шляхом обману ОСОБА_6 , не маючи будь-яких повноважень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 37332770 та повноважень щодо зняття арешту з майна, повідомив ОСОБА_6 , що зможе повернути та зняти з розшуку автомобіль, при цьому висунув вимогу про необхідність передачі йому грошових коштів у розмірі 45 000 грн. 00 коп.. В ході подальшої розмови ОСОБА_3 домовився з ОСОБА_6 про зменшення суму грошових кошті до 20 000 грн. 00 коп..

На вказану пропозицію ОСОБА_6 вимушено погодився, оскільки не бажав щоб органи ВДВС конфіскували автомобіль «DAEWOO FSO Lanos» державний номер НОМЕР_1 законним користувачем якого він був та вважав ОСОБА_3 працівником ВДВС, який має можливість вирішити питання щодо повернення та зняття з розшуку автомобілю.

В цей же день ОСОБА_6 , розуміючи незаконність вимог ОСОБА_3 , звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та повідомив про вимагання у нього грошових коштів, а також погодився прийняти участь у викритті злочинної діяльності ОСОБА_3

27 вересня 2017 року, приблизно об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 продовжуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння особистими коштами ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, шляхом обману, зустрівся з ОСОБА_6 біля автовокзалу м. Краматорська, де сів до автомобілю «КІА Pikanto», державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому приїхав ОСОБА_3 , та вони поїхали до м. Слов`янська Донецької області.

В цей же день, приблизно об 11 годині 45 хвилин, під час руху у вказаному вище автомобілі, знаходячись в м. Слов`янську на вул. Міській в районі автовокзалу, ОСОБА_6 передав ОСОБА_3 раніше обумовлену суму грошових коштів 20 000 грн. 00 коп. за повернення йому автомобіля «DAEWOO FSO Lanos» державний номер НОМЕР_1 та складання документів про зняття його з розшуку, тим самим спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на вказану суму.

В свою чергу ОСОБА_3 , знаходячись на стоянці біля автовокзалу м. Слов`янська Донецької області,за вищевказаною адресою, передав ОСОБА_6 ключі, технічний паспорт від автомобіля «DAEWOO FSO Lanos» державний номер НОМЕР_1 та сам автомобіль, на якому ОСОБА_6 поїхав з місця зустрічі, після чого ОСОБА_3 затримали працівники правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до поданого зміненого обвинувального акта від 26 квітня 2021 року потерпілим у справі визнаний ОСОБА_6 ..

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного із потерпілим.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свого підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні висловив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням із обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти закриття справи за таких підстав, зауваживши, що хоч стороною обвинувачення потерпілий визначений у справі суто формально, але в даному випадку це є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже підставою застосування ст. 46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов:

Вчинення кримінального правопорушення вперше;

Кримінальне правопорушення віднесено законодавцем до кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Примирення винного з потерпілим;

Відшкодовано заподіяні збитки та/або усунуто заподіяну шкоду.

У Постанові Третьої судової палати ККС ВС від 21 квітня 2021 року у справі № 712/48/15-к(провадження № 51-1872км18), наведена така правова позиція щодо кваліфікації шахрайства:

У кримінально-правовому та кримінальному процесуальному змісті цього поняття потерпілий з`являється у разі заподіяння шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Втім зміст, значення і обсяг поняття потерпілого в кримінальному праві не збігається з поняттям потерпілого в кримінальному процесуальному аспекті, де вони мають різне правове значення.

Стосовно змісту кримінального процесуального аспекту поняття потерпілого слід виходити із того, що особа, визнана потерпілим в кримінальному провадженні, відповідно до приписів кримінального процесуального закону набуває такого процесуального статусу протягом всього кримінального провадження і кримінальний процесуальний закон не містить у своєму змісті підстав та порядку позбавлення особи процесуального статусу потерпілого ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом за наслідками судового розгляду чи апеляційного перегляду оскарженого рішення.

Щодо кримінально-правового аспекту слід виходити з того, що про потерпілого йдеться саме в ч. 2 ст. 190 КК, де передбачено відповідальність (серед інших кваліфікуючих ознак) за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), що заподіяло значної шкоди потерпілому. Конкретизація ознак об`єктивної сторони шахрайства, передбаченого ч. 2 цієї статті, ознакою потерпілого обумовлена тим, що згідно з прим. 2 до ст. 185 КК значна шкода визначається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від 100 до 250 н.м.д.г. За змістом цієї норми встановлення значної шкоди обумовлюється як вартісним критерієм (від 100 до 250 н.м.д.г.), так і врахуванням матеріального становища потерпілого. При цьому шахрайство визнається вчиненим у великих, особливо великих розмірах, якщо кримінальне правопорушення вчинене на суму, яка в 250 і більше та, відповідно, в 600 і більше разів перевищує н.м.д.г., де кримінальна відповідальність за особливо кваліфікованими складами цього злочину не пов`язана із врахуванням матеріального становища потерпілого.

Необхідною і достатньою складовою підстави кримінальної відповідальності за шахрайство є усвідомлення суб`єктом кримінального правопорушення того факту, що предмет кримінального правопорушення є для нього чужим, що він заволодіває чужим майном за відсутності будь-якого дійсного чи уявлюваного права на нього. Вказівка в ст. 190 КК на вчинення шахрайства стосовно чужого майна, виходячи з органічного зв`язку між його об`єктивними ознаками, психічне ставлення до яких необхідно встановити за змістом цієї кримінально-правової норми, свідчить про те, що кримінальна відповідальність за шахрайство пов`язана, як правило, не з встановленням ознак конкретної особи, власності якої заподіяно шкоду, а з встановленням усвідомлення винним факту заволодіння майном, яке належить іншій особі (чужим для нього), з метою його безоплатного, безповоротного обернення на свою користь (чи третіх осіб) за відсутності законних підстав для того і збільшення внаслідок цього власних майнових фондів (чи третьої особи).

Усвідомлення винуватим, кому саме належить чуже для нього майно та на яких підставах, чи заволодіває він майном, ввівши в оману (обманувши) власника предмета злочину чи іншу особу, у фактичному володінні якої перебуває предмет кримінального правопорушення, не є обов`язковим для встановлення ознак шахрайства, якщо не йдеться про врахування матеріального становища конкретного потерпілого за ч. 2 ст. 190 КК.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_6 надав Безверхому кошти, які йому були передані представниками правоохоронних органів, при цьому в матеріалах справи міститься довідка № 56/3/2-2204нт від 23 вересня 2017 року, з якої видно що кошти в сумі 20000 грн. надані фінансовим відділом управління для використання в роботі за кримінальним провадженням № 0000768 від 25 вересня 2017 року за ознаками складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 368 КК України.

З огляду на викладене, судом достовірно встановлено, що майнової шкоди потерпілий ОСОБА_6 не зазнав.

Суд не може прийняти доводи потерпілого, в тій їх частині, що у нього певний період часу був відсутній транспортний засіб, який був у нього незаконно вилучений, з огляду на те, що в рамках цього кримінального провадження вказані події не інкримінуються обвинуваченому як окремий склад правопорушення.

Зважаючи на позицію Верховного Суду, викладену 21 квітня 2021 року у справі № 712/48/15-к, кваліфікація дій підсудного за ч. 1 ст. 190 КК України виходить саме із того, що не є обов`язковим для встановлення ознак шахрайства усвідомлення винним, кому саме належить чуже для нього майно та на яких підставах, чи заволодіває він майном, ввівши в оману (обманувши) власника предмета злочину чи іншу особу, у фактичному володінні якої перебуває предмет кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що статус потерпілого, встановлений стороною обвинувачення та/або судом, залишається незмінним, навіть при встановленні обставин відсутності такої важливої ознаки для визначення потерпілої особи, як заподіяння шкоди, з огляду на те, що кримінальним процесуальним законодавством передбачено процедуру відмови у визнанні особи потерпілою, та не передбачено процедури виключення з кола учасників кримінального провадження особи, яка вже визнана потерпілою. Втім, з огляду на обов`язковість такої умови, як відшкодування заподіяних збитків та/або усунення заподіяної шкоди, визначеної в ст. 46 КК України, закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного із потерпілим за відсутності її виконання - є неможливим.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 8, 124, 284, 372, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження ЄРДР за №0000768 від 25 вересня 2017 року у зв`язку із примиренням винного із потерпілим відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє її виконання, крім випадків встановлених КПК України.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали проголошений 12 листопада 2021 року, о 09 год. 00 хв..

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1