УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/1463/22

Номер провадження 1-кс/495/548/2022

18 березня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Любовичі Малиновського р-ну Житомирської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, який проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Збройних сил України на посаді водія-моториста 2 понтонного відділення 2 понтонного взводу 3 понтонно-мостової роти понтонно-мостового батальйону, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2022 року прокурор Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01 грудня 2021 року ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 було призвано на строкову військову службу.

Цього ж дня ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та поставлено на всі види забезпечення, та призначено на посаду курсанта.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу, є день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.
Відтак, з 01.12.2021, тобто з моменту призову на строкову військову службу та відправлення у військову частину з обласного збірного пункту ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Відповідно до розпорядження командувача Сил підтримки Збройних Сил України №343/447 від 18 січня 2022 року, ОСОБА_4 було переведено з військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 .

21 січня 2022 року, наказом Тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 № 18, ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення, та призначено на посаду водія-моториста 2 понтонного відділення 2 понтонного взводу 3 понтонно-мостової роти понтонно-мостового батальйону.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №70 від 11 березня 2022 року солдата ОСОБА_4 призначено у добовий наряд з обіду 11 березня 2022 року до обіду 12 березня 2022 року днювальним.

11 березня 2022 року з 12 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито відмовився від несення обов`язків військової служби, у тому числі заступати у добовий наряд днювальним відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №70 від 11 березня 2022 року, тим самим фактично припинив виконання обов`язків військової служби.

Надалі, 12 березня 2022 року з 08 год. 30 хв. солдат ОСОБА_4 перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відмовився від несення обов`язків військової служби шляхом подання рапорту на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови виконання обов`язків військової служби та захисту територіальної цілісності та недоторканості України.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді водія-моториста 2 понтонного відділення 2 понтонного взводу 3 понтонно-мостової роти понтонно-мостового батальйону, у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, 11 березня 2022 року перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 відкрито відмовився від несення обов`язків військової служби, у тому числі заступати у добовий наряд днювальним відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №70 від 11 березня 2022 року, тим самим фактично припинив виконання обов`язків військової служби та надалі, 12 березня 2022 року з 08 год. 30 хв., перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , відмовився від несення обов`язків військової служби шляхом подання рапорту на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови виконання обов`язків військової служби; фактичного припинення виконання обов`язків військової служби.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.03.2022 року відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 409 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

17.03.2022 року встановивши наявність достатніх доказів ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні винним себе визнав, та пояснив, що дійсно він скоїв кримінальне правопорушення, вказане прокурором у клопотанні.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що досудовим слідством надано достатньо матеріалів, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчинені підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 409 КК України.

З урахуванням викладеного, враховуючи особу підозрюваного, його вік, матеріальний та сімейний стан, а саме, що він не одружений та не має осіб на утриманні, його стан здоров`я, а саме те, що з його слів він проходить курс лікування від наркотичної залежності, наявність постійного місця мешкання, розмір заподіяної шкоди, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри, а також те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, наявність повідомлення підозрюваного про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 409 КК України, вважаю, що клопотання прокурора про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано та підлягає задоволенню, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України слідчій суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» - по відношенню до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 діб з моменту його затримання, а саме з 18.03.2022 року по 16.05.2022 року включно.

Визначити розмір застави, яку внести на розрахунковий рахунок Одеської державної територіальної судової адміністрації, у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 18.03.2022 року складає 198 480 грн., достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

-не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали оголосити 21.03.2022 року о 11.00 год. у залі судових засідань, розташованої за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1