Справа № 931/353/21 Провадження №11-кп/802/179/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.152 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 28.04.2021 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 27 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Локачинського районного суду Волинської області від 27.09.2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, несудимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 11.05.2021 року - моменту проголошення ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, включивши у строк відбуття покарання 2 дні (29.04.2021 року та 30.04.2021 року ) затримання ОСОБА_7 .
На підставі ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 в строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 11.05.2021 року, включивши у строк покарання 2 дні затримання ОСОБА_7 - 29.04.2021 року та 30.04.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній - тримання під вартою.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.04.2021 року у справі № 154/369/21 (провадження №1-кс/154/283/21) на труси з мереживом білого кольору, у котрих наявна жіноча прокладка, сіру кофту з капюшоном та чорні штани типу лосинів - скасовано.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.04.2021 року у справі № 154/369/21 (провадження №1-кс/154/282/21) на джинси синього кольору, майку чорного кольору та чоловічі труси червоного кольору, на котрих наявний напис "TOMY HILFIGER XXL", які належить ОСОБА_7 скасовано.
Вироком суду вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду, обвинувачений 28 квітня 2021 року, орієнтовно о 19 годині 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік ставка, що поряд села Великий Окорськ Локачинського району Волинської області, побачив потерпілу ОСОБА_9 , яка йшла в напрямку вказаного населеного пункту. Надалі, діючи умисно, з метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті, ідучи позаду потерпілої, рукою вдарив її в потиличну ділянку голови, внаслідок чого остання впала на землю. Після цього, ОСОБА_7 схопив її за шию, однак ОСОБА_9 , відштовхнувши його ногами, підвелася та побігла вперед.
Однак, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_9 , схопив її за руку, повалив на землю та застосовуючи фізичне насильство з метою подолання опору потерпілої, здушуючи її однією рукою за шию, другою рукою зняв з нижньої частини тіла потерпілої одяг, після чого зґвалтував ОСОБА_9 , тобто всупереч її бажанню та без добровільної згоди, вступив у природні статеві зносини, при чому спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця шиї, садна тулуба, саден обох рук, правої ноги, лівої ноги, обличчя, підшкірної гематоми потиличної ділянки голови, котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та не були небезпечними для життя в момент заподіяння (а.с.204-206 Том1).
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку з невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно виключив таку пом`якшуючу обставину як щире каяття, оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину та неодноразово просив вибачення у потерпілої. Звертає увагу на те, що обставини що характеризують особу обвинуваченого є виключно позитивними та дають змоги дійти висновку про можливість застосування до нього менш суворого виду покарання. Вважає, що суд першої інстанції, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі, належним чином не обґрунтував свого висновку, не обґрунтував належним чином необхідність призначення саме цієї міри покарання. Також судом належним чином не вмотивовано неможливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених КПК України. Також вказує на те, що обвинувачений раніше не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, негативні дані, що характеризують його особу, в матеріалах справи відсутні. Вважає, що судом не взято до уваги досудову доповідь, підготовлену Луцьким МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, де вказано що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду за застосуванням соціально-виховних заходів щодо сприяння обвинуваченому у вирішенні проблем із попередженням вживання алкогольних напоїв. Просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням,застосувати ст.75 КК України та покласти на нього обовязки передбачені ст.76 КК України (а.с.2-5 Том2).
До Волинського апеляційного суду 01.02.2022 року від представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 надійшли заперечення на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без змін (а.с.18-19 Том2).
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, потерпілу та її представника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,
Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості є безпідставними.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.
Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які, відповідно до норми ст.66 КК України, пом`якшують покарання, суд першої інстанції не вбачав.
В оскаржувану вироку зазначено, що суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - щире каяття, позаяк ОСОБА_7 , хоча і вибачився перед потерпілою, однак одразу своєї вини не визнавав та стверджував, що потерпіла добровільно вступила з ним у статеві зносини. В ході судового розгляду свою вину визнав, разом з тим, його показання є суперечливими та не послідовними. Так, він зазначив, що ОСОБА_9 самостійно лягла на спину, позаяк боялася його, після чого відбувся статевий акт, що спростовується показаннями потерпілої, яка стверджує, що статевий акт супроводжувався фізичним насильством зі сторони обвинуваченого, виявленими на її тілі тілесними ушкодженнями, висновком експерта № 46 від 20.05.2021 року. З даним твердженням повінстю погоджується апеляційний суд.
До обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання суд першої інстанції відніс вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим судом першої інстанції взято до уваги те, що ОСОБА_7 несудимий (а.с.182 Том1), має постійне місце реєстрації та проживання, одружений (а.с.188 Том1), на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, з дружиною та дітьми він фактично не проживає (а.с.189-191 Том1), негативні дані, що характеризують його особу, відсутні, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с.186, 187 Том1), свою вину визнав в ході судового розгляду, перед потерпілою вибачився, однак вчинив злочин проти статевої свободи зовсім молодої особи, що, безумовно, негативно впливатиме на подальше її життя та здоров`я.
Також судом першої інстанції взято до уваги досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюється як середній, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосуванням соціально-виховних заходів щодо сприяння ОСОБА_7 у вирішенні проблем із попередженням вживання алкоголю (а.с.55-57 Том1).
Разом з тим, судом враховано позицію потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання обвинуваченому, після вчинення злочину ОСОБА_7 погрожував її сім`ї, у зв`язку з чим вони звертались до поліції, що підтверджується рапортами (а.с.177, 179, 181 Том1), злочин вчинено у стані сильного алкогольного сп`яніння, обвинувачений у своїх показаннях зазначав, що через такий стан він до кінця не усвідомлював значення своїх дій, отже, існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень через вживання алкоголю в разі звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням. А тому суд першої інстанції вважав, що обвинувачений потребує ізоляції від суспільства, враховуючи характер вчиненого злочину та обставини його вчинення, та призначив покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.152 КК України. На думку суду, обрана міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з чим і погоджується апеляційний суд.
Так при призначенні покарання суд першої інстанції врахував всі ті обставини на які вказує захисник в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання.
Також апеляційний суд вважає, що призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, як цього просить сторона захисту неможливо, оскільки покарання не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання буде недостатнім для досягнення мети такого покарання, не буде співмірним протиправному діянню і не може вважатися явно справедливим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Верховний Суд звертає увагу на те, що виправлення має на меті шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що є важливим результатом застосування покарання та суттєвим показником його ефективності.
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , місцевий суд врахував думку потерпілої, яка і в суді апеляційної інстанції настоювали на реальній мірі покарання. Апеляційний суд звертає увагу на те, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.
Отже, призначене ОСОБА_7 покарання повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, а тому вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Локачинського районного суду Волинської області від 27 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді