КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 грудня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Таке рішення суд, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, та те, що обвинувачений неодноразово судимий за вчинення в тому числі аналогічних корисливих злочинів, і його протиправна діяльність носить тривалий та систематичний характер, а також тяжкість можливого покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, та дані про особу обвинуваченого, який легального джерела доходу не має, проте перебував на обліку в Кам`янському міському центрі зайнятості та зареєстрований як безробітний, має постійне місце проживання у м. Кам`янське Дніпропетровської області, одружений, має на утриманні малолітню дитину, мотивував існуванням на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також існування ризику _______________________________________________________
Справа №11-кп/824/4413/2021 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_1

незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства, що робить ймовірною можливість висловлення ОСОБА_7 погрози застосування насильства, чи його застосування, і щодо свідків, і тому з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого, які не спростовують встановлених у провадженні ризиків та не гарантують виключення продовження протиправної поведінки, оскільки на час інкримінованого діяння в м. Києві він також мав місце проживання в м. Кам`янське, дружину та дитину, визнав за необхідне продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу неможливий.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу суду незаконною, просить її скасувати та переглянути обраний щодо нього запобіжний захід, призначивши йому домашній арешт або заставу, яка була встановлена суддею Писанцем, ще 07.07.2020 року при обранні запобіжного заходу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд, задовольнив клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не взявши до уваги те, що прокурор, вказуючи на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим їх не підтверджує.
Крім того, зазначає, що на даному етапі суд розглядає надані слідством докази, проте жоден з них не вказує на те, що факт інкримінованого йому злочину існує. При цьому стороною обвинувачення та слідством не була розглянута його версія того, що відбувалося, що вказує на факт упередженості та суб`єктивності з боку обвинувачення. Також вказує, що в матеріалах справи наявні протоколи, в яких підроблені підписи осіб, про що суду було заявлено, та є фальсифікація речових доказів, які були вилучені у нього через три місяці після затримання.
Звертає увагу на те, що, на противагу твердженням сторони обвинувачення, він має міцні соціальні зв`язки, а саме, він одружений та має на утриманні неповнолітню доньку.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 331 КПК Українипід час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, були дотримані судом першої інстанції, а доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника про відсутність підстав для продовження обвинуваченомустроку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непереконливими.
З матеріалів з кримінального провадження № 0005519 за апеляційною скаргою обвинуваченого вбачається, що Печерським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою, суд дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. При цьому суд, врахувавши, як тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, так і те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення в тому числі аналогічних корисливих злочинів, легального джерела доходу не має, проте перебував на обліку в Кам`янському міському центрі зайнятості та зареєстрований як безробітний, має постійне місце проживання у м. Кам`янське Дніпропетровської області, одружений, має на утриманні малолітню дитину, проте зазначені дані про особу обвинуваченого не спростовують встановлених у провадженні ризиків та не гарантують виключення продовження протиправної поведінки, оскільки на час інкримінованого діяння в м. Києві він також мав місце проживання в м. Кам`янське, дружину та дитину, мотивував існуванням на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що існує ризик незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства, що робить ймовірною можливість висловлення ним погрози застосування насильства, чи його застосування, і щодо свідків, а також переховування обвинуваченого від судута вчинення іншого кримінального правопорушення.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення, яке цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника проте, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Враховуючи характер висунутого ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також, приймаючи до уваги всі наявні у матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, та, з огляду на ці обставини, існування обґрунтованих ризиків, що обвинуваченийможе переховуватися від суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилаються обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 дані про його особу, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш мякого запобіжного заходу.

Також слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження суд апеляційної інстанції не уповноважений досліджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, перевіряти належність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, а тому доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника в частині недоведеності його вини за ч. 3 ст. 187 КК України - не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, що є змістом його апеляційної вимоги, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не вбачає.
За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року є законною та обґрунтованою, а отже, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 грудня 2021 року включно, без визначення розміру застави, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3