У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 від 11.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, просить накласти арешт на майно, а саме:

-транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.12.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа шляхом проникнення до будинку викрала з нього грошові кошти.

Відомості про скоєння даного кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України 11 грудня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728.

12.12.2021 року під час огляду місця події, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », який вилучено та поміщено на спеціальний майданчик тимчасового тримання ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с.Оноківці, вул..Головна, буд.55.

13 грудня 2021 року транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », який вилучено та поміщено на спеціальний майданчик тимчасового тримання ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, було визнано речовими доказами за постановою слідчого.

Враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », який вилучено є засобом триманим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 185 КК України, постала потреба у збереженні вказаного речового доказу, який надалі може бути використаний у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що з огляду на вищезазначене для потреб досудового розслідування вкрай необхідно забезпечити наявність вилучених речей з метою збереження предмету кримінального правопорушення та забезпечення збереження речового доказу транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », який поміщено на спеціальний майданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, який вилучений під час проведення огляду місця події, є предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому є тимчасово вилученим - арештованим майном.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речового доказу, яким в даному випадку є: транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », який поміщено на спеціальний майданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а тому на думку органу досудового розслідування необхідно накласти арешт на вищевказані речі та майно.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому при зверненні до суду з клопотанням подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі за наявними у справі матеріалами.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

На підставі ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі учасників кримінального провадження, без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали кримінального провадження за № 0000728 від 11 грудня 2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
У рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини події, за якої 10.12.2021 за адресою АДРЕСА_1 невідома особа шляхом проникнення до будинку викрала з нього грошові кошти.

Слідчим суддею також встановлено, що 12.12.2021 під час огляду місця події, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 ».

Вилучений транспортний засіб 13 грудня 2021 року постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській лейтенанта поліції ОСОБА_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000728

Оцінюючи доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчим на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

Слідчим доведено, що вилучені в ході огляду місця події транспортні засоби та гроші, мають значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000728 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобіганню,зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, про яке йдеться в клопотанні, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С ТА Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, використання та розпорядження на наступне майно , а саме:

-транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 »,

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1