Провадження № 1-кп/947/1174/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001536 від 09.09.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, грузину, громадянину Грузії, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні син 2013 року народження, раніше не судимому, офіційно не працюючому, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, грузину, громадянину Грузії, з вищою освітою, неодруженого, дітей не має, раніше не судимому, офіційно не працюючому, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 09.09.2021 біля 12 години 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 керуючи автомобілем марки «Мазда 6» реєстраційні номера НОМЕР_1 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, спільно з обвинуваченим ОСОБА_12 прибули на автостоянку розташовану біля торгово-розважального центру «Сіті центр» за адресою: м. Одеса, проспект Небесної сотні, 2. Знаходячись на вказаній автостоянці, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 почали виконувати свій злочинний умисел, а саме ОСОБА_8 залишився в раніше указаному автомобілі та чекати поки ОСОБА_12 вчинить крадіжку, та з викраденим майном повинен повернутись до автомобіля, де його чекав ОСОБА_8 та вподальшому покинути місце вчинення злочину.
Далі, обвинувачений ОСОБА_12 побачив припаркований автомобіль марки «Хюндай Сантафе», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому потерпілий здійснював в капотному відсіку ремонтні роботи. В цей час у ОСОБА_12 виник злочинний намір на викрадення майна, яке знаходиться в указаному автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, 09.09.2021 року біля 12.50 годин, ОСОБА_12 , керуючись корисливими мотивами, скориставшись сприятливою обстановкою, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, через незачинені на запираючі пристрої задні ліві дверцята зазначеного автомобіля, проник до салону автомобіля «Хюндай Сантафе», реєстраційний номер НОМЕР_2 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_13 , а саме: рюкзак темно-синього кольору з надписом «Grohe» вартістю 400 грн., в якому знаходилось рулетка на 3 метра жовтого кольору вартістю 150 грн., дві термоголовки для радіаторів опалення загальною вартістю 800 грн., два сантехнічних манометра тиску загальною вартістю 400 грн., записний блокнот «Grohe» вартістю 100 грн., чотири викрутки загальною вартістю 700 грн., зарядний пристрій до телефону з блоком вартістю 500 грн., ключі від будинку та папка з документацією, які для потерпілого не мають матеріальної цінності. В подальшому, ОСОБА_12 з викраденим майном, відповідно до розподілених ролей, повернувся до автомобіля де його чекав ОСОБА_8 та з викраденим майном зникли у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 спричинивши потерпілому ОСОБА_13 , матеріальний збиток на загальну суму 3050 гривень.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинено за попередньою змовою групою осіб.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинено за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 09.09.2021 біля 13 години 50 хвилин, обвинувачений ОСОБА_14 керуючи автомобілем марки «Мазда 6» реєстраційні номера НОМЕР_1 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, спільно з ОСОБА_12 прибули на АЗС «Окоо» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 82. Знаходячись на стоянці вказаної АЗС, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 почали виконувати свій злочинний умисел, а саме ОСОБА_8 залишився в раніше указаному автомобілі та чекати поки ОСОБА_12 вчинить крадіжку, та з викраденим майном повинен повернутись до автомобіля, де його чекав ОСОБА_8 та в подальшому покинути місце вчинення злочину.
Далі, ОСОБА_12 побачив припаркований автомобіль марки «Мерседес Бенз», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому потерпілий в багажному відділені поправляв майно. В цей час у ОСОБА_12 виник злочинний намір на викрадення майна, яке знаходиться в указаному автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, 09.09.2021 року біля 14.00 годин, ОСОБА_12 , керуючись корисливими мотивами, скориставшись сприятливою обстановкою, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, через незачинені на запираючі пристрої передні ліві дверцята зазначеного автомобіля, проник до салону автомобіля «Мерседес Бенз», реєстраційний номер НОМЕР_3 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_15 , а саме: рюкзак сірого кольору, який не має матеріальної цінності для потерпілого, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн., трудова книга на його ім`я та ключі від будинку, які теж не мають матеріальної цінності для потерпілого, мобільний телефон «Самсунг» золотисто-сірого кольору вартість 1000 грн., з сім картою «Водофон» № НОМЕР_4 . В подальшому, ОСОБА_12 з викраденим майном, відповідно до розподілених ролей, повернувся до автомобіля де його чекав ОСОБА_8 та з викраденим майном зникли у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 спричинивши потерпілому ОСОБА_15 , матеріальний збиток на загальну суму 2500 гривень.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинено за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинено за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 09.09.2021 року у полудень, він керував автомобілем «Мазда 6», з ним знаходився ОСОБА_12 , вони приїхали на парковку біля торгового центру «Сіті центр», де побачили автомобіль «Хюндай», водій якого щось чинив у капоті автомобіля. В цей час, ОСОБА_12 таємно відкрив задню дверці автомобіля «Хюндай», та викрав рюкзак з майном, і вони зникли на автомобілі з місця вчинення злочину. Потім на автомобілі «Мазда 6» вони разом поїхали на АЗС «ОКО» розташованого на вулиці Ак.Вільямса в місті Одесі, де побачили припаркований автомобіль «Мерседес Бенз», водій якого в багажному відділені поправляв своє майно. В цей час ОСОБА_12 таємно відкрив дверці автомобіля і викрав з салону рюкзак з майном, з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли на автомобілі. У скоєному щиро кається, просив суворо його не карати, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував, просив суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 09.09.2021 року у полудень, він разом з ОСОБА_8 , який керував автомобілем «Мазда 6», приїхали на парковку біля торгового центру «Сіті центр», де побачили автомобіль «Хюндай», водій якого щось чинив у капоті автомобіля. В цей час, він таємно відкрив задню дверці автомобіля «Хюндай», та викрав рюкзак з майном, і разом з ОСОБА_8 зникли на автомобілі з місця вчинення злочину. Потім на автомобілі «Мазда 6» вони разом поїхали на АЗС «ОКО» розташованого на вулиці Ак.Вільямса в місті Одесі, де побачили припаркований автомобіль «Мерседес Бенз», водій якого в багажному відділені поправляв своє майно. В цей час він таємно відкрив дверці автомобіля і викрав з салону рюкзак з майном, з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли на автомобілі. У скоєному щиро кається, просив суворо його не карати, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував, просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_8 повністю визнали свою вину у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_8 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_12 та ОСОБА_8 та дослідженням матеріалів характеризуючи їх особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм злочину, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинено за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинено за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_8 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, завдані потерпілим матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, завдані потерпілим матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, враховуючи обставини які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність у потерпілих вимог матеріального характеру, відсутність обставин які обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, хворіє на тяжкі захворювання, туберкульоз легень, гепатит, має на утриманні малолітню дитину, враховуючи обставини які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність у потерпілих вимог матеріального характеру, відсутність обставин які обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Також, відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року № 757/15167/15-к зробила висновок, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначені покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування реального покарання.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 )у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити з під варти в залі суду.

Зарахувати період перебування ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) під вартою з 09.09.2021 року по 22.12.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).

Визнати ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити з під варти в залі суду.

Зарахувати період перебування ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) під вартою з 09.09.2021 року по 22.12.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на користь держави за проведення експертизи № СЕ -19/116-21/15440- Д від 17.09.2021 року грошові кошти в розмірі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки.
Речові докази: рюкзак сірого кольору, грошові кошти у розмірі 1500 гривень, мобільний телефон «Самсунг» золотисто-сірого кольору, трудова книга на ім`я ОСОБА_15 , вважати повернутими за належність потерпілому ОСОБА_15 .
Речові докази: термостат у кількості 2 штук, лічильники у кількості 2 штук повернути за належністю потерпілому ОСОБА_13 .
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1