Код суду 233 Справа № 233/6121/21
Вирок
Іменем України
10 лютого 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Торецьк (Дзержинськ), Донецької області, громадянин України, має середньо технічну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186КК України, -
Відповідно до обвинувального акту від 22 грудня 2021 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2021, приблизно о 15 годині 10 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебував поблизу магазину «Посад», який розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 16, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_4 , яка вийшла з вказаного магазину та попрямувала до будівлі Управління соціального захисту населення, розташованого по вул. Громова ,14 в м. Костянтинівка, Донецької області, при цьому тримала в лівій руці свою жіночу сумочку. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме: жіночої сумочкою та майном яке в ній знаходиться.
Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 прослідував за ОСОБА_4 та наздогнав її на території УСЗН Костянтинівської міської ради, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, поблизу центрального входу до будівлі підбіг до неї та діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривку відкрито викрав чуже майно, а саме: жіночу сумочку, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить; гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не становить; мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy» моделі А105FZBGSEK, Вlue, 2/32Gb, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2033,33 грн.; пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , яке матеріальної цінності для потерпілої не становить; грошові кошти в сумі 150 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 2183,33 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою провину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро каявся.
17 січня 2022 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення на підставі ст.ст.468,469,471КПК України, відповідно до якої ОСОБА_6 зобов`язався беззастережно визнати себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувального акті та повністю відшкодувати майнову шкоду потерпілій ОСОБА_4 шляхом повернення майна.
Крім того, за змістом угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.186КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим та між ним та потерпілою укладена угода про примирення, відповідно до ст.12КК України є нетяжким злочином.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
До того ж, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та під час судового засідання з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України і прокурором в судовому засіданні, підтримані умови угоди.
З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між потерпілою та обвинуваченим, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації та мешкання, за яким характеризується посередньо, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186КК України, у виді 120 годин громадських робіт є достатньою для його виправлення та попередження скоєнню нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 17 січня 2022 року про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 686 гривень 48 копійок.
Під час судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувались та суд не знаходить підстав для їх застосування.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про примирення від 17 січня 2022 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.
Речовий доказ маску чорного кольору, яка відповідно до квитанції № 212 (номер книги обліку 34, порядковий номер 212) зберігається у ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області знищити.
Речовий доказ шапку бордового кольору, яка відповідно до квитанції № 212 (номер книги обліку 34, порядковий номер 212) зберігається у ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області повернути за приналежністю ОСОБА_6 ..
Речовий доказ - мобільний мобільний телефон SAMSUNG Galaxy А10 2/32Gb синього кольору, який знаходиться під розпискою у потерпілої ОСОБА_4 залишити останній за приналежністю.
Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1