Справа №127/8581/21
Провадження №1-кп/127/349/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань, Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, неофіційно працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000176 від 24.02.2021 року, №0000387 від 18.05.2021 року,

ВСТАНОВИВ :

23.02.2021 року близько о 21:35 год., екіпаж Батальйону управління патрульної поліції у Вінницькі області, з позивним «Юнкер 130», у складі інспектора 1 батальйону, 4 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькі області сержанта поліції ОСОБА_6 та інспектора 1 батальйону, 4 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькі області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , які згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та які, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», виконував обов`язки із забезпечення охорони громадської безпеки у приміщенні залізничного вокзалу станції «Вінниця пасажирська» за адресою: м. Вінниця, пл. Привокзальна, 1. Вказані працівники поліції помітили ОСОБА_4 , який знаходився у громадському місці без засобів індивідуального захисту та перебував на вигляд у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому після зауваження працівників поліції припинити протиправні дії, ОСОБА_4 відреагував агресивно та почав висловлюватись у бік поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нецензурною лайкою, порушуючи при цьому громадський порядок. Після цього, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_4 пройти до кімнати охорони залізничного вокзалу для складання адміністративного протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, крім цього, викликано на допомогу екіпаж поліції з позивним «Юнкер 131» у складі поліцейського 1 батальйону, 4 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькі області капрала поліції ОСОБА_8 та поліцейського 1 батальйону, 4 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькі області сержанта поліції ОСОБА_9 , які є працівниками правоохоронного органу, та також виконували обов`язки забезпечення охорони громадської безпеки.

Близько о 21:50 год. 23.02.2021, перебуваючи у кімнаті охорони залізничного вокзалу станції «Вінниця пасажирська» за адресою: м. Вінниця, пл. Привокзальна, 1, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, поводячи себе агресивно, почав ображати співробітників поліції нецензурною лайкою, на що поліцейськими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зроблено зауваження ОСОБА_4 та висловлено законну вимогу припинити свої незаконні дії. Не реагуючи на зауваження та законні вимоги співробітників поліції, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що перед ним працівники правоохоронного органу, маючи намір перешкодити здійсненню ними службових обов`язків, почав здійснювати активний фізичний опір законним вимогам працівників поліції та своєю правою ногою наніс один удар поліцейському ОСОБА_9 .

Крім того, в період часу з 20:00 год. 17.05.2021 по 08:00 год. 18.05.2021 відповідно до розстановки сил та засобів роти 1 взводу 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції екіпаж «ПП Юнкер 130», до якого входили поліцейські УПП у Вінницькій області рядовий поліції ОСОБА_10 , сержант поліції ОСОБА_11 та капрал поліції ОСОБА_12 , які згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію України», виконували обов`язки із забезпечення охорони громадської безпеки на території м. Вінниці.

В ході адміністративного затримання та подальшого складення матеріалів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 в кімнаті прийому громадян відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, з мотивів явної неповаги до правоохоронних органів та особисто до капрала поліції ОСОБА_12 та сержанта поліції ОСОБА_11 , почав погрожувати останнім фізичною розправою та виражатись нецензурною лайкою в їх сторону. Поліцейськими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було запропоновано припинити протиправні дії, повідомивши ОСОБА_4 , що в разі продовження протиправних дій, його буде притягнуто до відповідальності. На попередження останній не відреагував та усвідомлюючи, що перед ним працівники правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, здійснив усну погрозу вбивством щодо працівників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 шляхом застосування стосовно них вогнепальної зброї.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, суду пояснив, що влітку після роботи рухався до місця свого проживання та перебуваючи на залізничному вокзалі до нього підійшли працівники поліції, які звернулись з вимогою пред`явити документи, оскільки він перебував в нетверезому стані. Після того, як він відмовився виконувати вимоги працівників поліції вони повідомили йому про необхідність пройти до кімнати поліції, яка знаходиться на території залізничного вокзалу, однак він відмовився виконувати вимогу працівників поліції та здійснював опір, в зв`язку з чим працівники поліції викликали ще один патруль, за допомогою якого застосувавши кайданки його провели до кімнати поліції, де він поводив себе неадекватно, на запитання працівників поліції не відповідав та завдав удар ногою одному з працівників поліції. Після чого, він був доставлений у відділок поліції де продовжував ігнорувати вимоги працівників поліції, виражався нецензурною лайкою, а також погрожував працівникам поліції та членам їх сім`ї вбивством . Крім того, повідомив що наміру виконувати погрози він не мав.

Про вчинене шкодує, у вчиненому щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати, зазначив, що більше такого не повториться.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.02.2021 року, 18.05.2021 року (т.1 а.с. 40-42), висновку судово-медичної експертизи №173 від 02.03.2021 року (т.1 а.с. 43), постанови слідчого від 24.02.2021 року, від 16.03.2021 року, від 25.05.2021 року про визнання предмету речовим доказом в кримінальному провадженні (т.1 а.с. 44-49), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень по вказаним епізодам доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:

- по епізоду вчинення кримінального правопорушення 23.02.2021 року за ч. 2 ст. 342 КК України, як опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків;
- по епізоду вчинення кримінального правопорушення 17.05.2021 року за ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий (т.1 а.с. 53,54), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 55).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, нових кримінальних правопорушень не вчинив, позитивно характеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі в межах санкцій відповідних статей із застосуванням вимог ст. 70 КК України.

При цьому, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, щире каяття останнього та визнання ним вини, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання та на підставі ч. 1 ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, а також із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 53, 65-67, 70, 75,76 ,100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази в кримінальному провадженні №0000176 та №0000387, а саме:
- мобільний телефон марки «Хіаомі» та дві металеві пластини, які передані на зберігання ОСОБА_4 залишити останньому;
- оптичний компакт-диск з відеозаписом від 23.02.2021 з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_8 , фрагменти відеозаписів з бодікамер №АВ00028, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 які знаходяться на оптичному носії CD-R білого кольору залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1