№ 207/1180/21
№ 1-кп/207/333/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2021 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000025 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області , громадянина України , не працюючого , освіта середня спеціальна , одруженого , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей , який мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

за ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 червня 2010 року ОСОБА_5 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходу) , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку , щомісяця , починаючи з 18 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття , на користь ОСОБА_4 . Однак , ОСОБА_5 , знаючи про свої обов`язки , покладені на нього судом , допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої доньки : ОСОБА_6 . Так , згідно з розрахунком заборгованості від 13 квітня 2021 року, наданої Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське , за період часу з 1 січня 2020 року по 13 квітня 2021 року мається заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_5 у розмірі 24583,17 гривень . Матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_6 не надавав . Вищевказані дії ОСОБА_5 призвели до утворення заборгованості зі сплати аліментів за період з 1 серпня 2020 по 13 квітня 2021 включно у розмірі 24583,17 гривень .

ОСОБА_5 участі у вихованні доньки ОСОБА_6 не приймає , матеріальну допомогу не надає .

Також , ОСОБА_5 , будучи працездатною особою у Кам`янському міському центрі зайнятості на обліку не перебував , допомогу по безробіттю не отримував .

Відповідно до вимог п. 4 , 5 ст. 19 , 76 Закону України «Про виконавче провадження» 5 серпня 2020 року Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське ОСОБА_5 повідомлений про необхідність щомісячної виплати аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку , щомісяця , починаючи з 18 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття , зобов`язаний повідомляти державному виконавцю про зміну місця проживання або роботи , а також попереджений про кримінальну відповідальність , яка виникає у разі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей , тобто у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ст. 164 КК України 2001 року .

Незважаючи на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 червня 2010 року , ОСОБА_5 умисно допустив заборгованість з виплати аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 за період часу з 1 серпня 2020 року по 13 квітня 2021 року , що в твердій грошовій формі складає 24583,17 гривень , і його дії , відповідно до ст. 164 КК України 2001 року кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі , що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів , тобто суму більше ніж 8745,00 гривень .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і пояснив , що з 2010 року сплачував аліменти на утримання дитини , але на даний не працює і не має можливості сплачувати аліменти . З донькою не спілкується та не надає їй матеріальну допомогу . Має іншу сім`ю та ще одну неповнолітню дитину . Періодично працює не офіційно , але аліменти не сплачує .
Крім повного визнання вини , вина ОСОБА_5 підтверджується іншими доказами по справі .

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила , що перебувала у шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_5 , на даний час шлюб розірвано . Згідно з рішенням суду ОСОБА_5 повинен сплачувати їй аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття . ОСОБА_5 сплачував аліменти, але за останні три роки нічого не виплачував і на даний час нічого не платить . Не приймає участі у вихованні доньки та її матеріальному забезпеченні .

Вина ОСОБА_5 в повному обсязі підтверджується іншими доказами:

копією рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 червня 2010 року ( а.с. 20 ) , з якого слідує , що ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини : доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх всіх видів його заробітної плати (доходів) , але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно на користь ОСОБА_4 , починаючи з 21 червня 2010 року до повноліття дитини ;

копією виконавчого листа ( а.с. 21 ) , виданого на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 червня 2010 року , з якого слідує , що ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини : доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх всіх видів його заробітної плати (доходів) , але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно на користь ОСОБА_4 , починаючи з 21 червня 2010 року до повноліття дитини ;

розрахунком заборгованості Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ( а.с. 126 ) , з якого слідує , що заборгованість ОСОБА_5 за аліментами на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 22 червня 2018 року по 8 квітня 2021 року складає 77931 гривня 42 копійки ;

розрахунком заборгованості Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ( а.с. 157 ) , з якого слідує , що заборгованість ОСОБА_5 за аліментами на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 1 серпня 2020 року по 13 квітня 2021 року складає 24583 гривні 17 копійок .

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності , допустимості , достовірності , та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку , суд приходить до висновку , що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні доведена повністю .

Зібрані органами досудового слідства та досліджені у судовому засіданні докази є належними , оскільки підтверджують існування обставин , що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , допустимими , оскільки отримані законно , в порядку , встановленому кримінальним процесуальним законодавством України , яке діяло на час їх отримання , шляхом проведення органами досудового слідства відповідних процесуальних дій , достовірними, оскільки фактичні дані , отримані з вказаних доказів , не спростовані жодним іншим доказом , наданим сторонами кримінального провадження . Всі досліджені докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей , доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те , що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року .

Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року , тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ) .

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд , відповідно до ст. 65 КК України 2001 року , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини , що пом`якшують та обтяжують його покарання .

Суд вважає , що обставинами , що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України 2001 року є щире каяття . Обставин , які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України 2001 року не встановлено .

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини , яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» ( рішення від 9 червня 2005 року ) , і в справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 березня 2005 року ) , згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим , якщо встановлено , що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним . У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ) ЄСПЛ вказав , що для того , щоб втручання вважалося пропорційним , воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи .

При призначенні покарання суд враховує , що ОСОБА_5 раніше не судимий , не працює , його щире каяття у вчиненні злочину , позитивно характеризується , має на утриманні 2 неповнолітніх дітей , не є особою з інвалідністю першої або другої групи , не досяг пенсійного віку , не є військовослужбовцем строкової служби , думку потерпілої про вид покарання , та дійшов висновку , що покаранням , необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим , так і іншими особами , є покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року. На підставі ст. 75 , 76 КК України 2001 року звільнити його від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з покладенням на нього обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації . Таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався .

Керуючись ст. 369 371 , 373 376 КПК України , суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року , та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням на іспитовий строк 1 рік .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1