Ухвала

28 жовтня 2021 року

м. Київ
справа № 314/933/21
провадження № 51-4304 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 березня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 1 червня 2021 року щодо нього,
встановив:
ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 6 вересня 2021 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся з уточненою касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 6 вересня 2021 року встановив, що скарга подана, зокрема, без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Оскільки суд касаційної інстанції згідно з правилами ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання ст. 427 КПК перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Перевіривши повторно подану ОСОБА_4 касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений вказані в ухвалі касаційного суду від 6 вересня

2021 року допущені недоліки в повному обсязі не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Зокрема, у поданій касаційній скарзі засуджений не обґрунтував допущені судами попередніх інстанцій таких порушень норм права, які вплинули на прийняте по суті рішення і які відповідно до статтей 370, 412, 419 КПК тягнуть за собою скасування або зміни судового рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Суть доводів касаційної скарги ОСОБА_4 знову фактично зводиться до покликань на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 березня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 1 червня 2021 року щодо нього , разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3