У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, головного спеціаліста відділу лісового та мисливського господарства Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано наступним.

Слідчими п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396 від 30.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наказом №38-к від 10.08.2021 «Про переведення на рівнозначну вакантну посаду деражвної служби категорії «В», ОСОБА_4 переведено на посаду державного службовця категорії «В» головного спеціаліста відділу лісового та мисливського господарства Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Держлісоохорона має статус правоохоронного органу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на час виконання обов`язків головного спеціаліста лісового та мисливського господарства, ОСОБА_4 постійно виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції і, відповідно до Примітки ст. 364 КК України та ст. 18 КК України, є службовою особою, яка наділена владними повноваженнями.

Також, головний спеціаліст відділу лісового та мисливського господарства ОСОБА_4 , відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, та службовою особою.

Водночас, ОСОБА_4 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою та відповідно до вимог зазначеного законодавства і ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, діючи за попередньою змовою та за вказівкою першого заступника начальника головного лісничого Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_7 , маючи умисел на отримання неправомірної вигоди, вимагали та одержали неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, за наступних обставин.

Так, 23 листопада 2021 року, ОСОБА_8 , звернувся до головного спеціаліста відділу лісового та мисливського господарства ОСОБА_4 , з метою консультації у видачі посвідчення мисливця трьом його товаришам, а також успішної здачі іспиту для отримання такого посвідчення, попередньо обговоривши вказані обставини з першим заступником начальника головним лісничим Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_7 .

Під час даної розмови у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на особисте протиправне збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди. З метою реалізації свого умислу останній, перебуваючи у приміщенні Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, що в АДРЕСА_2 , зазначив, що для успішної здачі даного іспиту та не створення штучних перешкод у його здачі, необхідно надати неправомірну вигоду у сумі 2000 гривень за кожну особу. В інакшому випадку вказані особи не пройдуть іспит.

В подальшому ОСОБА_8 , вислухавши дану протиправну вимогу ОСОБА_4 , будучи поставленим в умисно створені умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам, не створення штучних перешкод для здачі його товаришами вищевказаного іспиту, 30.11.2021 звернувся до відповідних правоохоронних органів.

В подальшому, 02.12.2021 головний спеціаліст відділу лісового та мисливського господарства ОСОБА_4 , спільно з першим заступником начальника головним лісничим обласного управління ОСОБА_7 , діючи умисно, спільно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер дій кожного із них, з метою отримання в подальшому неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивами, організували безперешкодну здачу іспитів мисливця в Закарпатському обласному управління лісового та мисливського господарства особам, анкетні дані яких попередньо надав ОСОБА_8 , а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Під час іспиту ОСОБА_4 , з відома та за вказівкою свого керівника ОСОБА_7 , як головний спеціаліст відділу лісового та мисливського господарства, та особа, яка безпосередньо приймає іспити мисливця, сприяв у здачі іспиту мисливця, шляхом надання особам правильних відповідей.

Після чого, 06.12.2021 ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, виконуючи взяті на себе злочинні зобов`язання, підготували бланки посвідчення мисливців на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де у графі: «Ким і коли видано посвідчення; Закарпатське обласне управління лісового та мисливського господарства (Підпис) ( ОСОБА_7 )» ОСОБА_7 поставив свій підпис, тобто як перший заступник начальника Управління.

У подальшому, 09.12.2021 ОСОБА_4 , діючи умисно та з відому ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, видав ОСОБА_8 три посвідчення мисливців та картки обліку добутої дичини і порушень правил полювання наступних серій та номерів: ЗК 018326; ЗК 018328; ЗК 018327, за подальше надання йому неправомірної вигоди у розмірі 2000 гривень за кожне посвідчення мисливця, та у свою чергу ОСОБА_7 200 доларів США за аналогічно видані та підписані ним посвідчення.

Після цього, 13.12.2021, близько 14.50 години ОСОБА_4 , реалізуючи свій із ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, маючи на меті незаконне збагачення, знаходячись в приміщенні Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, що за адерсою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 156, попередньо вимагаючи отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 6000.

Після одержання неправомірної вигоди останнього було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

13.12.2021 о 15.30 год. у приміщенні службового кабінету №2 Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

14.12.2021 відносно ОСОБА_4 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто за одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненої групою осіб, поєднаному з вимаганням.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами, та матеріалами кримінального провадження, а саме:

-Заявою про вчинення злочину ОСОБА_8 від 30.11.2021;

-показами свідка ОСОБА_8 від 30.11.2021;

-показами свідка ОСОБА_8 від 13.12.2021;

-рапортом оперативного працівника від 30.11.2021;

-виданими свідком ОСОБА_8 посвідченнями мисливців від 06.12.2021;

-показами свідка ОСОБА_11 від 08.12.2021;

-показами свідка ОСОБА_9 від 08.12.2021;

-показами свідка ОСОБА_10 від 08.12.2021;

-протоколами ідентифікації (огляду), вручення та помічення грошових коштів від 13.12.2021;

-протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 від 13.12.2021;

-протоколом обшуку автомобіля від 13.12.2021.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладеною на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 тривалий час перебував на посаді першого заступника начальника Управління, та на даний час займає службове становище у даному Управлінні, що в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи, так як безпосередньо є працівником правоохоронного органу.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

2.Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Враховуючи той факт, що в основу підозри, та однією із підстав притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності є надані покази свідка ОСОБА_8 , та інших вказаних свідків, відповідно є підстави вважати, що він буде здійснювати тиск та вплив на останнього. Крім цього, одним із співучасників злочину, є працівник Управління, відповідно підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення від відповідальності, може здійснювати тиск на іншого співучасника злочину, так як на даний час ОСОБА_7 не є керівником ОСОБА_4 , а також може здійснювати тиск на інших працівників Управління, які не допитані як свідки з приводу вчинення даного злочину.

Крім цього, ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, в тому числі із службовими особами Управління, та схиляти їх до зміни даних слідству показань.

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивченням особи підозрюваної, на даний час, встановлено, що вона працездатна, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись ст. 182, 183 КПК України, виходячи з майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 , є необхідним визначити останньому, заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у розмірі 218 900 грн.

Саме застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків.

Необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі обґрунтовується тим, що діюче кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для сплати застави.

Одночасно з цим, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, судом крім ризиків, передбачених ст. 177 КПК України поряд з іншими обставинами, оцінюється майновий стан підозрюваного.

Вищезазначене свідчить про наявність у підозрюваної фінансової можливості внесення застави.

Приймаючи до уваги те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, орган досудового розслідування вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав зазначених в ньому.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти обрання даного запобіжного заходу, оскільки вважає підозру необґрунтованою. Прокурором, також не доведено неможливість застосування менш тяжкого запобіжного заходу. На думку захисту, має місце провокація злочину. Підзахисний зі свідками незнайомий, докази вилучено, отже відсутні ризики, на які посилається прокурор. Окрім того захисник просив врахувати стан здоров`я підозрюваного, який має ряд хвороб, про що надає медичну документацію.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Як установлено з матеріалів клопотання п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396 від 30.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З матеріалів клопотання встановлено, що Наказом №38-к від 10.08.2021 «Про переведення на рівнозначну вакантну посаду деражвної служби категорії «В», ОСОБА_4 переведено на посаду державного службовця категорії «В» головного спеціаліста відділу лісового та мисливського господарства Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на час виконання обов`язків головного спеціаліста лісового та мисливського господарства, ОСОБА_4 постійно виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції і, відповідно до Примітки ст. 364 КК України та ст. 18 КК України, є службовою особою, яка наділена владними повноваженнями.

Також, головний спеціаліст відділу лісового та мисливського господарства відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, та службовою особою.

ОСОБА_4 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних, встановлених органом досудового розслідування, обставин.

23 листопада 2021 року, ОСОБА_8 , звернувся до головного спеціаліста відділу лісового та мисливського господарства ОСОБА_4 , з метою консультації у видачі посвідчення мисливця трьом його товаришам, а також успішної здачі іспиту для отримання такого посвідчення, попередньо обговоривши вказані обставини з першим заступником начальника головним лісничим Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_7

перебуваючи у приміщенні Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, що в м. Ужгород, вул. Собранецька, 156, зазначив, що для успішної здачі даного іспиту та не створення штучних перешкод у його здачі, необхідно надати неправомірну вигоду у сумі 2000 гривень за кожну особу. В інакшому випадку вказані особи не пройдуть іспит.

В подальшому ОСОБА_8 , вислухавши дану протиправну вимогу ОСОБА_4 , будучи поставленим в умисно створені умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам, не створення штучних перешкод для здачі його товаришами вищевказаного іспиту, 30.11.2021 звернувся до відповідних правоохоронних органів.

В подальшому, 02.12.2021 головний спеціаліст відділу лісового та мисливського господарства ОСОБА_4 , спільно з першим заступником начальника головним лісничим обласного управління ОСОБА_7 , діючи умисно, спільно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер дій кожного із них, з метою отримання в подальшому неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивами, організували безперешкодну здачу іспитів мисливця в Закарпатському обласному управління лісового та мисливського господарства особам, анкетні дані яких попередньо надав ОСОБА_8 , а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Під час іспиту ОСОБА_4 , з відома та за вказівкою свого керівника ОСОБА_7 , як головний спеціаліст відділу лісового та мисливського господарства, та особа, яка безпосередньо приймає іспити мисливця, сприяв у здачі іспиту мисливця, шляхом надання особам правильних відповідей.

Після чого, 06.12.2021 ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , підготували бланки посвідчення мисливців на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де у графі: «Ким і коли видано посвідчення; Закарпатське обласне управління лісового та мисливського господарства (Підпис) (Коцур І.Н.)» ОСОБА_7 поставив свій підпис, тобто як перший заступник начальника Управління.

У подальшому, 09.12.2021 ОСОБА_4 , діючи умисно та з відому ОСОБА_7 , видав ОСОБА_8 три посвідчення мисливців та картки обліку добутої дичини і порушень правил полювання наступних серій та номерів: ЗК 018326; ЗК 018328; ЗК 018327, за подальше надання йому неправомірної вигоди у розмірі 2000 гривень за кожне посвідчення мисливця, та у свою чергу ОСОБА_7 200 доларів США за аналогічно видані та підписані ним посвідчення.

Як вказує орган досудового розслідування, 13.12.2021, близько 14.50 години ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 156, попередньо вимагаючи отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 6000.

Після одержання неправомірної вигоди останнього було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

14.12.2021 відносно ОСОБА_4 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто за одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненої групою осіб, поєднаному з вимаганням.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявність існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно дост. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 , до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Щодо тверджень захисника про відсутність обґрунтованої підозри, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду не надається.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливого незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином суд приходить до висновку, що ризики передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які лежать в основі клопотання сторони обвинувачення знаходять своє підтвердження та не спростовані стороною захисту. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено:«Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя:

- з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 ,

- доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри,

- доведення стороною обвинувачення існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає доведеною та обґрунтованою необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з п. 4 ч. 2ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отже, оцінивши докази сторони обвинувачення та сторони захисту в їх сукупності та співставленні, вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд не знаходить підстав для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 183 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відтак, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначивши розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру застави слідчий суддя виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України та вважає за необхідне визначити розмір такої двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір застави є необхідним та достатньою мірою гарантуватиме виконання останнім покладених на нього обов`язків, позаяк протилежне не спростовано і не підтверджено належними доказами стороною обвинувачення.

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ризики, передбачені п. п. 1, 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам та досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 , не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 обчислювати з 13 грудня 2021 року по 09 лютого 2022 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400, 00 грн. (сорок п`ять тисяч чотиристо гривень) 00 коп.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого,прокурора,суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні, в тому числі ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання в органи міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - два місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.
Повний текст ухвали буде проголошено 16.12.2021 о 16 год. 30 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1