У Х В А Л А
Іменем України
30 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 , захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Южна-Ломоватка, м. Брянка Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ст. 246, ч. 5 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_5 28.12.2021 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ст. 246, ч. 5 ст. 191 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в складі організованої групи, у період часу з кінця вересня 2013 року по 01 березня 2014 року здійснили незаконну порубку лісу у кількості 176 шт., на території лісових масивів ДП «Липовецький райагроліс» та Немирівського лісництва ДП «Іллінецьке ЛГ», чим заподіяли істотну шкоду лісу в розмірі 1 207 375, 92 грн., об`ємом 448 м3..
Крім цього ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 діючи згідно розробленого злочинного плану, у складі організованої та керованої ОСОБА_7 групи, у період часу з кінця вересня 2013 року по 01 березня 2014 року, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволоділи в особливо великих розмірах лісопродукцією загальним об`ємом 429 м3, загальною вартістю 470 490, 30 гривень, чим заподіяли матеріальну шкоду ДП «Липовецький райагроліс» у розмірі 451 333, 3 грн. та ДП «Іллінецьке ЛГ» у розмірі 19 157 грн. та в подальшому реалізували, а отримані кошти розподілили та використали на власні потреби.
Відповідно до ст. 277 КПК України, 10.06.2014 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ст. 246, ч. 5 ст. 191 КК України, що було вручено особі, з якою ОСОБА_6 спільно проживав, оскільки ОСОБА_6 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження не відоме. У зв`язку з вищевикладеним, постановою від 20.06.2014 ОСОБА_6 оголошено у розшук.
Відповідно до довідки сектору Укрбюро Інтерпол УМВС України у Вінницькій області 01.10.2014 ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними доказами, а саме: показаннями свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які розповіли про обставини придбання лісопродукції у ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , показами свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 які повідомили, що за вказівкою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 проводили лісорубні роботи в обході №5 ДП «Липовецький райагроліс», протоколами огляду місця події, в яких зафіксовано факт незаконного зрізу 166 дерев у лісі ДП «Липовецький райагроліс», а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, в зв`язку з чим оголошений його розшук, не працюючий, без стійких родинних зв`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала повністю та просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії ухвали.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та не був доставлений, місцезнаходження його невідоме, останній перебуває у міжнародному розшуку.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 не заперечувала щодо поданого клопотання.
Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000163, заслухавши думку прокурора та захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000163 від 28.06.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в складі організованої групи, у період часу з кінця вересня 2013 року по 01 березня 2014 року здійснили незаконну порубку лісу у кількості 176 шт., на території лісових масивів ДП «Липовецький райагроліс» та Немирівського лісництва ДП «Іллінецьке ЛГ», чим заподіяли істотну шкоду лісу в розмірі 1 207 375, 92 грн., об`ємом 448 м3..

Крім цього ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 діючи згідно розробленого злочинного плану, у складі організованої та керованої ОСОБА_7 групи, у період часу з кінця вересня 2013 року по 01 березня 2014 року, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволоділи в особливо великих розмірах лісопродукцією загальним об`ємом 429 м3, загальною вартістю 470 490, 30 гривень, чим заподіяли матеріальну шкоду ДП «Липовецький райагроліс» у розмірі 451 333, 3 грн. та ДП «Іллінецьке ЛГ» у розмірі 19 157 грн.. та в подальшому реалізували, а отримані кошти розподілили та використали на власні потреби.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ст. 246 КК України.

На думку слідчого, вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показаннями свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які розповіли про обставини придбання лісопродукції у ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , показами свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 які повідомили, що за вказівкою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 проводили лісорубні роботи в обході №5 ДП «Липовецький райагроліс», протоколами огляду місця події, в яких зафіксовано факт незаконного зрізу 166 дерев у лісі ДП «Липовецький райагроліс», а також іншими матеріалами кримінального провадження.

10 червня 2014 року у відповідності до статті 277 КПК України, складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ст. 246, ч. 5 ст. 191 КК України, однак вручити дане повідомлення не представилось можливим, так як останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів слідства та його місцезнаходження не відоме, тому згідно ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 135, 136 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено під розпис особі, з якою ОСОБА_6 спільно проживав, а саме ОСОБА_24 .

27 червня 2014 року, у відповідності до ст. 277 КПК України, складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ст. 246, ч. 5 ст. 191 КК України, однак вручити дане повідомлення не представилось можливим, так як останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів слідства та його місцезнаходження не відоме.

Згідно відомостей Individual Report, ОСОБА_6 26.09.2014 перетнув кордон Білорусі на кордоні з Польщею, та з того часу в Україну не повертався.

01 жовтня 2014 року старшим слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_25 прийнято рішення про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .

На даний час місцезнаходження підозрюваного у даному кримінальному провадженню не відоме, він переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим і був оголошений в міжнародний розшук.

Наведене свідчить про те, що перебуваючи на волі підозрюваний і в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані вище ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про заключення під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство, тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

В той же час, Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено слідчим слідчим СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_25 шляхом винесення постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в державний, а згодом і в міжнародний розшук.

Таким чином, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини четвертої статті 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення частини четвертої статті 197 КПК України, суд вважає за можливе та необхідне не зазначати строк дії даної ухвали.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним поняттю застосування такого запобіжного заходу, а тому після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя