Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/41/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2022 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України
відмовлено в обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000151 та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_7 ,

слідчий ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

підозрюваний ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Так, останній підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, не працевлаштований, а злочин, в якому підозрюється пов`язаний із розповсюдженням особливо небезпечних психотропних та наркотичних речовин з метою отримання доходу. Тому, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити встановленню істини у справі. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, особу підозрюваного ОСОБА_10 , реальність та обґрунтованість вищевказаних ризиків, вважаю, застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_10 є недопустимим, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що він 16.01.2022, точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, та психотропної речовини з метою збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану) та психотропну речовину - метамфетамін, розфасовані по окремим згорткам в загальній кількості вісімнадцять штук, які залишив зберігати при собі з метою збуту. В подальшому, 16.01.2022 в період часу з 04:41 год. по 05:05 год. в службовому кабінеті № 406 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58, працівниками поліції під час особистого обшуку ОСОБА_6 виявлено та вилучено чотирнадцять згортків, обклеєних клейкою стрічкою синього, в середині яких перебували полімерні зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів містить психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 0,5308 грама, та чотири згортки, обклеєних клейкою стрічкою синього кольору та червоного кольору, в середині, яких перебували полімерні зіп-пакети з речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів містить канабіс (марихуану), який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 3,422 грама, яку ОСОБА_6 , незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Органом досудового слідства кваліфіковано дії ОСОБА_6 як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2022 у задоволенні поданого слідчим СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, має вік 27 років, офіційно зареєстрований на території м. Кропивницького, проживає разом з родиною, в судовому засіданні вказав, що вину частково визнає, кається, співпрацює із слідством, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків. Крім того, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя врахував, що з 2013 року по 2021 роки підозрюваний перебував в лавах Української армії, що значно зменшує ризик його виїзду на непідконтрольну Україні території або на територію РФ, тому ризики, що підозрюваний буде уникати слідства та суду, як-то зазначено в клопотанні є мінімальними.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі, доводи слідчого в обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту встановлено, що рішення слідчого судді не в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла переконання, що органом досудового слідства ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке внесено до ЄРДР за №0000151, санкція за вчинення якого передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до матеріалів клопотання.

Зокрема, даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16.01.2022, протоколу особистого обшуку затриманого чи взятого під варту та огляду речей, що знаходяться при ньому від 16.01.2022, з якого убачається, що у ОСОБА_6 було вилучено загальну кількість пакетів з речовиною наркотичного походження 18 штук та мобільний телефон, протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 17.01.2022 року, який засвідчив, що 16.01.2022 близько 04.00 год., перебуваючи вдома, він побачив, як невідома особа чоловічої статті до решітки його балкона, який розташований в АДРЕСА_3 , просунув руку та заклав липку стрічку в якій, на його думку, перебувала наркотична речовина, після чого він звернувся до працівників поліції, висновку експерта від 16.01.2022, яким установлено, що в наданих на дослідження кристалічних речовинах виявлено метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, загальною масою 0,5308 грама та речовини рослинного походження - канабісом (маріхуанною), який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою, в перерахунку на висушену речовину становить 3,422 грама.
До того ж, колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначив, що фактично подане слідчим клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Зокрема, прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, проживає разом з родиною. Співпрацює із слідством, прибував за кожною вимогою до слідчого. Крім того, відсутні докази, що за наявності сталих соціальних зв`язків буде уникати слідства та суду, за час проведення досудового розлідування будь-яких порушень підозрюваним вчинено не було, тому, суд дійшов висновку про те, що для запобігання встановленим судом ризикам достатнім буде обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Проте, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, приймаючи рішення за клопотанням слідчого належним чином не врахував суспільну небезпечність злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , який є умисним тяжким злочином, пов`язаним з незаконним обігом наркотичних засобів, не врахував і те, що останній підозрюється слідством у незаконній діяльності пов`язаній зі збутом небезпечного наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «канабіс (марихуана)», відмовляється надавати пояснення та на вимогу, слідства, відмовляється надати в добровільному порядку інформацію з власного телефону, що свідчить про те, що останній не співпрацює зі слідством, також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час є невстановленим місце придбання психотропних речовин.
Крім того, кількість та фасування вилучених наркотичних засобів, що не заперечується самим підозрюваним, свідчить про намір їх збуту, а в сукупності з іншими доказами, це підтверджує обґрунтованість підозри саме за ч. 2 ст. 307 КК України. Кваліфікація саме за ч. 2 ст. 307 КК України вказує на зберігання з метою збуту.
Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_6 ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, проживає разом з родиною, перебував у лавах Української армії, в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже, наявні у матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором і слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення кримінального провадження.
Більш того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, у сфері обігу наркотичних засобів, направлене проти здоров`я нації, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, придбання, зберігання з метою збуту та збут небезпечних наркотичних засобів. При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Отже, викладене вище свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею допущено необґрунтоване застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зокрема, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

За таких підстав, до ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що в свою чергу забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Крім того, статтею 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування має складати не більш ніж два місяці з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

В рамках кримінального провадження №0000151 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України було особисто вручено 16.01.2022 року.

Таким чином, відповідно до положень ст.219 КПК України, досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження має бути закінчено до 16.03.2022 року.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою лише в межах строку здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000151, який закінчується 16.03.2022 року.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного зі збутом наркотичних засобів, який відноситься до категорії тяжких злочинів, колегія суддів приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та з врахуванням матеріального стану підозрюваного із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.
На думку апеляційного суду саме такий розмір застави є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає доведеним у справі ризикам та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати і з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 скасувати.

Ухвалити нову, якою клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області задовольнити частково.
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.30 год. 16 березня 2022 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 грн.

Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду (UA 0011559 в ДКС України м. Київ, , код банку отримувача (МФО) 899998).

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту де проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватись від спілкування із свідками, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких.
У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Взяти ОСОБА_6 під варту негайно в залі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: