Справа №363/5099/14-к. Провадження №11-кп/824/4275/2021. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

25 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000026, внесеному до ЄРДР 07.03.2014 року, постановленої щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Гриців, Шепетівського району, Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України (у редакції Закону України № 222-VII від 18 квітня 2013 року),

повернений прокурору.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судомпершої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення, його формулювання та приведені фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що слідчим та прокурором проігноровані вимоги ст. ст. 91, 277, 291 КПК України, оскільки при кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 340 КК України взагалі не зазначено час, місце, вчинення даного кримінального правопорушення, а наведені обставини є неконкретизованими з огляду на об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого цією статтею. Крім того, прокурором не зазначено, у якій спосіб саме 30 грудня 2013 року та 1 січня 2014 року, старший інспектор взводу №3 роти ДПС ДАІ із забезпечення супроводження при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 , будучи службовою особою, діючи з прямим умислом, направленим на службове підроблення та незаконне перешкоджання організації і проведенню акцій протесту, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив незаконне перешкоджання організації та проведенні мітингів і демонстрації, що відбулись, як зазначено в обвинувальному акті, ще 29 грудня 2013 року. З огляду на викладене, місцевий суд дійшов висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 не відповідає вимогам кримінальному процесуальному закону та підлягає поверненню прокурору.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: ухвалу судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному проваджені №0000026 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України (у редакції Закону України №222-VII від 18.04.2013 року) скасувати. Обвинувальний акт з додатками повернути до Вишгородського районного суду Київської області для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали місцевого суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам 2 ст. 291 КПК України, у тому числі містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію дій обвинуваченого. Тобто, на думку апелянта, подію кримінального правопорушення з вказівкою на час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень,які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, викладено конкретизовано.

Також стверджує, що місцевий суд вийшов за межі перевірки відповідності обвинувального акта вимогам КПК України та надав необґрунтовану оцінку обставинам, які можуть бути предметом судового розгляду, зокрема, з одного боку зазначивши про відсутність в обвинувальному акті часу та місця вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 340 КК України, а з іншого про неконкретизованість наведених у ньому обставин. Разом з цим, висловивши сумнів у неможливості перешкодити проведенню мітингів і демонстраціям шляхом складання рапортів, суд першої інстанції перейшов до встановлення ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме його об`єктивної сторони.

Звертає увагу і на те, що ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, місцевий суд вказав на недоліки даного обвинувального акта, не зазначивши при цьому спосіб їх усунення.

Крім того, апелянт додає, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.02.2015 року обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні вже повертався прокурору та був поданий до суду повторно після усунення встановлених у судовому рішенні недоліків.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання апеляційного суду з`явився прокурор, інші учасники кримінального провадження не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останніх, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Як зазначено у п. 66 справи Європейського суду з прав людини "Смірнова проти України" розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). Крім того, відповідно до п. 69 даної справи обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи (Mitchell and Holloway v. the United Kingdom, no. 44808/98, параграф 56, рішення від 17 грудня 2002 року).

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000026, внесеному до ЄРДР 07.03.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України (у редакції Закону України № 222-VII від 18 квітня 2013 року), який було направлено для розгляду до Вишгородського районного суду Київської області, вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому суд не мав достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично надав передчасну оцінку обставинам, які можуть бути предметом судового розгляду, зокрема, з одного боку зазначивши про відсутність в обвинувальному акті часу та місця вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 340 КК України, а з іншого про неконкретизованість наведених у ньому обставин та вдався до встановлення ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме його об`єктивної сторони.

Слушними є доводи прокурора про те, що подію кримінального правопорушення з вказівкою на час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, викладено конкретизовано.

Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст. 291 КПК України. Вказана стаття містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню. Тому зазначені судом недоліки в обвинувальному акті, є передчасними та не можуть бути безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки цим самим суд на стадії підготовчого судового засідання фактично вдався до оцінки висунутого обвинувачення, що має здійснюватися під час судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладені обставини, висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, суперечить матеріалам провадження, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для застосування п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, колегія суддів не вбачає.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкоджали або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Вишгородського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000026, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України, повернений прокурору, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000026 від 07.03.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України, у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 р о л ь