Справа № 991/7690/21
Провадження 1-кс/991/7798/21
У Х В А Л А
Іменем України

17 листопада 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, уповноваженого на здійснення нагляду під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000717 від 25.10.2017, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі САП) , уповноваженого на здійснення нагляду під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000717 від 25.10.2017, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Скаргу адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що 20.10.2021 засобами поштового зв`язку прокурору САП у кримінальному провадженні № 0000717 від 25.10.2017 було направлено клопотання про закриття кримінального провадження.
В подальшому, як зауважив адвокат, 05.11.2021 на його адресу від прокурора САП ОСОБА_5 надійшла відповідь на вищевказане клопотання, оформлена у вигляді листа-повідомлення № 16/1/4-18219-18 від 25.10.2021 про направлення клопотання про закриття кримінального провадження № 0000717 для розгляду по суті до Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ).
Посилаючись на те, що вищеназваний лист-повідомлення № 16/1/4-18219-18 від 25.10.2021 є неналежним процесуальним реагуванням, адже жодного рішення у відповідності до ст.ст.110, 220 КПК України, прокурором не прийнято, у змісті скарги адвокат стверджував, що прокурором допущено бездіяльність. У зв`язку з цим, адвокат порушив перед слідчим суддею питання про зобов`язання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, уповноваженого на здійснення нагляду під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000717 від 25.10.2017, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 20.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000717 та прийняти процесуальне рішення в порядку ст. 110 КПК України.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав. Пояснення надав аналогічні викладеним у скарзі. Додатково зазначив, що ОСОБА_4 звертаючись до прокурора, фактично діяла в інтересах померлого чоловіка ОСОБА_6 , оскільки в ухвалі про дозвіл на обшук, серед іншого, слідчий суддя посилався про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, у межах якого проводився обшук. Просив скаргу задовольнити та зобов`язати прокурора САП прийняти процесуальне рішення у формі постанови.
Прокурор, бездіяльність якого оскаржується, який був повідомлений належним чином про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. Втім, до початку судового засідання до суду надіслав лист, у змісті якого зазначив, що вирішення питання про закриття кримінального провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру приймається слідчим, а не прокурором. Крім цього, КПК України не передбачає права третіх осіб клопотати про закриття кримінального провадження. З цих підстав прокурор просив у задоволенні скарги відмовити та розглянути її без участі прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 та доводи, якими вона обґрунтовується, заслухавши позицію учасників судового засідання, слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена (п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017). Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, яке регулює порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Таким чином, наведена норма зобов`язує, зокрема прокурора, розглядати клопотання в порядку ст. 220 КПК України лише тих осіб, які мають певний процесуальний статус у кримінальному провадженні, в межах якого було заявлене клопотання. Відсутність такого процесуального статусу у особи у кримінальному провадженні, у межах якого така особа звернулась із клопотанням, виключає обов`язок слідчого, прокурора розглянути відповідне клопотання в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України.
З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000717 від 25.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 191 КК України. Як свідчать долучений до матеріалів клопотання витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у вищеназваному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 не має у межах цього провадження ані статусу потерпілої, ані підозрюваної. Відомостей про те, що ОСОБА_4 є представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження матеріали скарги також не містять, це ж стосується і ОСОБА_6 .
Разом з тим, як свідчить долучена до матеріалів клопотання копія судового рішення, у межах кримінального провадження № 0000717 від 25.10.2017 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.02.2019 у справі 760/5605/19, провадження 1-кс/760/3413/19 було надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі, що належить на праві власності ОСОБА_4 .
Відповідно до долученого до матеріалів скарги протоколу обшуку від 06.03.2019, слідча дія, дозвіл на проведення якої був наданий ухвалою слідчого судді від 25.02.2019 у справі 760/5605/19, провадження 1-кс/760/3413/19, була реалізована детективами НАБУ.
Відповідно до п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування є особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом. Таким чином ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000717 від 25.10.2017 має процесуальний статус іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування № 0000717 від 25.10.2017.
Як попередньо зазначалось, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, у відповідності до ст. 220 КПК України, наділена правом звертатись до слідчого, прокурора із клопотаннями під час досудового розслідування. Втім, на відміну від сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які уповноважені звертатись із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій, КПК України наділяє іншу особу, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, правом на звернення до слідчого, прокурора із клопотанням в порядку ст. 220 КПК України виключно у випадках, установлених КПК України. За таких обставин, і обов`язок у слідчого, прокурора розглянути клопотання іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, у порядку та строки встановлені ст. 220 КПК України, виникне лише у тому випадку якщо КПК України прямо наділяє іншу особу, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, правом на порушення певного питання у межах кримінального провадження, шляхом звернення із клопотанням до слідчого, прокурора.
Відповідно до долученої до матеріалів скарги копії клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , адвокатом, шляхом звернення із клопотанням до прокурора, порушено перед останнім питання про закриття кримінального провадження № 0000717 від 25.10.2017 у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати (п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України), а також з огляду на смерть підозрюваного, обвинуваченого, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого (п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Разом з тим, ані п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, ані п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, на які адвокат ОСОБА_3 посилається у клопотанні як на підставу для закриття кримінального провадження № 0000717 від 25.10.2017, не уповноважує учасників кримінального провадження, в тому числі й іншу особу, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, на звернення до прокурора із таким клопотанням. Отже, навіть, у випадку звернення іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування до прокурора із клопотанням такого змісту, у нього не виникає обов`язок розглянути таке клопотання у порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України
З огляду на зазначені обставини, а також положення ч. 1 ст. 220 КПК України, слідчий суддя робить висновок, що у прокурора САП, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000717 від 25.10.2017, не виник обов`язок розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 20.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000717 в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. За таких обставин, у слідчого судді відсутні підстави для зобов`язання прокурора приймати процесуальне рішення у відповідності до ст.ст.110, 220 КПК України.
З огляду на зазначене, на переконання слідчого судді, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220, 303 - 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, уповноваженого на здійснення нагляду під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000717 від 25.10.2017, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1