КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

особи, яка подала скаргу ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021року у справі №761/39391/21 (провадження №1-кс/761/21805/2021), -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2021 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 , подану в порядку статті 303 КПК України, на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 та зобов`язання внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою від 30.10.2021 вих.№4657/30 про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 212-1 КК України; надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятку про права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які місять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, проте заява ОСОБА_5 від 30.10.2021 року не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому вона не відповідає вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Також, в обґрунтування прийнято рішення слідчий суддя на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 30.01.2019 року у справі №818/1526/18, в якому зазначено, що в межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Проаналізувавши зміст листа старшого слідчого з ОВС СВ РОВКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 від 05.11.2021 №2394/В/26-97-03-0211, з якого вбачається, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві в межах компетенції розглянуто заяву ОСОБА_5 від 30.10.2021 №4657/30 та за результатом її розгляду встановлено відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов висновку, що в контексті ч.4 ст. 214 КПК України у даному випадку не було допущено бездіяльності з боку начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 , а тому відсутні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2021року у справі №761/39391/21 та зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва розглянути його скаргу на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за його (ОСОБА_5 ) заявою від 30.10.2021 вих.№4657/30 про вчинені кримінальні правопорушення, в порядку, визначеному ст.ст. 306-307 КПК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що 30.10.2021 року він направив на ім`я начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 заяву за Вих.№4657/30 про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, яка містить усі відомості про вчинені злочини, передбачені ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 212-1 КК України, необхідні для внесення до ЄРДР.
Також вказує, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України, зазначені у його заяві від 30.10.2021 року Вих.№4657/30 відомості повинні бути безальтернативно внесені до ЄРДР, проте, в порушення ч.1 ст. 2 КК України, п.п. 1, 4 ст. 214 КПК України, Розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 року №298, станом на 03.11.2021 року відповідні відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були, про що його не повідомили у передбачений законом спосіб, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР на підставі його заяви від 30.10.2021 Вих.№4657/30, однак ухвалою від 30.11.2021 року у задоволенні його скарги було відмовлено.

Апелянт вважає, що у випадку розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, слідчі судді зобов`язанні перевірити виконання органом досудового розслідування вимог ст. 214 КПК України, не вдаючись на даному етапі в оцінку відповідності повідомлення про злочин усім критеріям, визначеним п.1-3 ч.5 ст. 214 КПК України.

Крім того, апелянт вказує, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні його скарги, слідчий суддя не з`ясовував усіх обставин даної справи, не витребовував і не досліджував матеріали його особистого звернення до СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, не викликав в судове засідання суб`єкта оскарження начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 та розглянув справу без його участі, у зв`язку з чим, на думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 без участі прокурора, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження №1-кс/761/21805/2021 (справа №761/39391/21) за скаргою ОСОБА_5 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи №761/39391/21 (провадження №1-кс/761/21805/2021), ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 30.10.2021 року, вих. №4657/30та просив зобов`язати начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 внести відомості до ЄРДР за вказаною заявою про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 212-1 КК України; зобов`язати начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 надати йому ( ОСОБА_5 ) належним чином завірені витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки; зобов`язати повідомити суд про виконання ухвали суду та зазначити у резолютивній частині судового рішення вказані ним усі «кваліфікаційні статті» вчиненого злочину - ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 212-1 КК України.

У вказаній скарзі ОСОБА_5 вказував про наявність підстав вважати, що в діяльності адвоката ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 212-1 КК України і такі відомості підлягають невідкладному внесенню до ЄРДР та є підставою для початку проведення досудового розслідування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя, посилаючись на положення ст. 214 КПК України та висновки, викладені у судових рішеннях Київського апеляційного суду, Верховного Суду та Рішенні Конституційного Суду України, обґрунтовано зазначив, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Проте, заява ОСОБА_5 від 30.10.2021 року не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а лише висловлені припущення, щодо наявності в діях ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 212, ч.2 ст. 212-1 КК України, а отже вказана заява (повідомлення) не відповідає вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 та належним чином мотивував прийняте рішення, вказавши на відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи (слідчого, прокурора) внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами ч.5 ст. 214 КПК України та п.1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а отже відомості, які вказують на наявність ознак складу злочину чи кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що також узгоджується з вимогами ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Отже, вищенаведені положення КПК України дозволяють дійти висновку про те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які місять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту листа старшого слідчого з ОВС СВ РОВКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 №2394/В/26-97-03-0211 від 05.11.2021 року (а.с. 22), на який слідчий суддя послався в оскаржуваному рішенні, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві в межах компетенції розглянуто заяву ОСОБА_5 від 30.10.2021 №4657/30 та за результатом її розгляду встановлено відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року (справа №818/1526/18) у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги, при розгляді скарги ОСОБА_5 слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні. При цьому, колегія суддів відмічає, що хоча кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення у заяві усіх складових злочину, проте це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву може вважатися таким документом і її подання на ім`я начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 тягне за собою процесуальні наслідки у виді безумовного внесення вказаних у цій заяві відомостей до ЄРДР, у тому числі саме начальником СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

Апеляційні твердження ОСОБА_5 про те, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні його скарги, слідчий суддя не витребовував і не досліджував матеріали його особистого звернення до начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві та не викликав у судове засідання суб`єкта оскарження керівника начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 та розглянув справу без участі останнього, у зв`язку з чим, на думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд належним чином повідомляв СУ ФР ГУ ДФС у м. Києвіпро час і місце розгляду скарги ОСОБА_5 30.11.2021 року (а.с. 20), а згідно приписів ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги. Враховуючи те, що до скарги ОСОБА_5 долучена копія його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2021 вих.№4657/30 (а.с. 5-6) у слідчого судді не було необхідності витребовувати матеріали звернення останнього до начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2021 року обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 , подану в порядку статті 303 КПК України, на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.10.2021 вих.№4657/30 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3