Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2999/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.03.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001002 від 06.11.2017 року) про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого,

у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ст.185 ч.2, ст.186 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2017 року ОСОБА_4 , по кримінальному провадженні № 0000749 від 11 серпня 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а 09 листопада 2017 року обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні скеровано до Виноградівського районного суду Закарпатської області, на шлях виправлення не став, а вчинив повторно тяжкий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 17 серпня 2017 року близько 11 години ОСОБА_4 знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись нагодою за відсутності ОСОБА_5 та інших осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 7000 гривень, із викраденим зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 05 вересня 2017 року близько 20 години, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись нагодою за відсутності ОСОБА_5 та інших осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання спільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J 3», вартістю 2000 гривень, із викраденим зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальних збитків на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Крім цього, 10 червня 2018 року близько 04 години 25 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, проник через незачинені вхідні двері до будинку АДРЕСА_2 , з метою відкритого заволодіння чужим майном увійшов до спальної кімнати, де відпочивала потерпіла ОСОБА_6 , яка побачивши його встала з ліжка. Після чого ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_6 та ігноруючи волю потерпілої відкрито заволодів її мобільним телефоном марки Samsung D 900 рожевого кольору, вартість якого, згідно довідки про вартість від 10.06.2018 становить 200 гривень, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора Київстар № НОМЕР_1 , та з викраденим вибіг з будинку і зник в невідомому напрямку, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та поєднаний з проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 частково підтвердив обставини пред`явленого йому обвинувачення та частково визнав вину у вчиненні злочинів, що йому інкриміновано та дав наступні покази.

В червні 2018 року з метою крадіжки проник до будинку ОСОБА_6 звідки викрав мобільний телефон. Під час крадіжки його виявили і він штовхнув потерпілу.

Щодо епізоду крадіжок грошей та мобільного телефону у ОСОБА_5 спочатку визнавав, зазначивши, що до нього претензій у потерпілої бути не може, оскільки все повернув. Однак пізніше вину та причетність до вчинення вказаних епізодів заперечив.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що вона знає ОСОБА_8 , він живе неподалік їх будинку по АДРЕСА_2 . Того дня вона спала в себе в кімнаті і відчула, що хтось ходить у будинку. Спочатку вона подумала, що то дід, тому сказала, щоб той йшов спати. Згодом вона помітила, що то хтось незнайомий. В цей час він схилився над нею і почав душити. Вона крикнула і відштовхнула його від себе. І тоді помітила, що це був ОСОБА_4 . Вона почала кричати і в цей час він вхопив мобільний телефон і вибіг з кімнати.

Крім показів потерпілої, вина обвинуваченого ОСОБА_4 також доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- заявою потерпілої ОСОБА_5 від 06.11.2017 р., яка просила прийняти міри до ОСОБА_4 , який викрав її мобільний телефон марки Самсунг (а.м. 13);

- висновком експерта про вартість об`єкта оцінки від 07.11.2017 року, згідно якого вартість мобільного телефону марки Samsung Galaxy J3 становить 2000 гривень (а.м.25-25 зв.);

- заявою потерпілої ОСОБА_5 від 06.11.2017 р., яка просила прийняти міри до ОСОБА_4 , який викрав у неї грошові кошти у розмірі 7000 грн. (а.м. 42);

- рапортом чергового Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 10.06.2018 року, згідно якого 10.06.2018 року о 04.24 год. отримано повідомлення про те,що ОСОБА_9 , який прорживає в с.М.Копаня, вул. Борканюка зайшов в приміщення за адресою АДРЕСА_2 , почав душити. Після цього забрав мобільний телефон та втік у невідомому напрямку (а.м.61, 62-63);

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення або таке, що готується від 10.06.2018 року, згідно якого ОСОБА_6 по відомила, що 10.06.208 року близько 4.год 30 хв односільчанин ОСОБА_9 проник до будинку АДРЕСА_2 звідки відкрито викрав мобільний телефон марки Самсунг ( а.м. 64-64 зв.);

- протоколом огляду місця події від 10.06.2018 року будинку АДРЕСА_2 з фототаблицею (а.м. 66-73);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала на фотознімку №3 обвинуваченого ОСОБА_4 (а.м. 83-85);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнала на фотознімку №3 обвинуваченого ОСОБА_4 (а.м. 93-95);

Суд констатує, що незважаючи на визнання вини за епізодом грабежу мобільного телефону в будинку по АДРЕСА_2 від ОСОБА_6 вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена показами потерпілої, та дослідженими доказами.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в частині викрадення мобільного телефону та грошових коштів від потерпілої ОСОБА_5 є суперечливими та взаємовиключними. Так, протягом розгляду справи обвинувачений визнавав вказані епізоди у повному обсязі. Згодом вину заперечував, вказував на самообмову.

Разом з тим матеріали справи не містять жодних відомостей того, що в обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_5 були конфлікти чи якість неприязні відносини, які б слугували підставою для обмови ОСОБА_4 . Вказане підтвердив і сам обвинувачений.

Заперечуючи вину за епізодами крадіжки ОСОБА_4 реалізує своє конституційне право на захист.

При викладених обставинах, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.185 ч.2 та ст.186 ч.3 КК України є доведеною, а юридична кваліфікація його дій, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно та відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно та поєднаний з проникненням у житло правильною.

Обираючи міру покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільного небезпечності скоєного, дані особистості: у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра на Д обліку не перебуває (а.м.117), по місцю проживання характеризується негативно (а.м.114), притягався до кримінальної відповідальності, судимий (а.с.121 123).

Так, згідно витягу про наявність судимості, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений 21.11.2017 року Рубіжанським районним судом Луганської області за ч.4 ст. 407 КК України, ст. 69 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці. Вирок вступив у законну силу 21.12.2017 р.

Відповідно до ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України (ч.2 ст. 88 КК України).

Згідно ч.5 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються:особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги, що епізод за ч.3 ст. 186 КК України обвинуваченим було вчинено 10.06.2018 року, в межах річного строку, передбаченого ч.5 ст. 89 КК України, отже, за вказаним епізодом ОСОБА_4 вважається раніше судимим.

Діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце. Ці діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України. Обвинувачений винен у вчиненні цих кримінальних правопорушень та підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 суд визнає визнання вини за одним епізодом обвинувачення грабежу за ч.3 ст.186 КК України.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_4 рецидив кримінальних правопорушень.

Так, згідно ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 21.11.2017 року Рубіжанським районним судом Луганської області за ч.4 ст. 407 КК України, ст. 69 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці. Вирок вступив у законну силу 21.12.2017 р. Вказане кримінальне правопорушення за ч.4 ст.407 КК України є умисним.

Епізод за ч.3 ст. 186 КК України є також умисним і обвинуваченим ОСОБА_4 вчинений будучи судимим за умисне кримінальне правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги негативну характеристику обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, з рахуванням того, що обвинувачений був судимий за вчинення умисного тяжкого злочину і по відбуттю покарання повторно вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, що дає підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якими обвинувачується у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.70 КК України і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ст.185 ч.2 та ст.186 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

за ст.185 ч.2 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

за ст.186 ч.3 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

В порядку ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме 12.02.2021 року.

До вступу даного вироку у законну силу залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1