Справа № 317/3261/17
№/п 1-кп/317/14/2022

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000298 від 22 серпня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівського, Оріхівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, що проживає з матір`ю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2017 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги Запоріжжя- Маріуполь, з боку м. Запоріжжя в напрямку м. Маріуполя, зі швидкістю не менше 80 км/год, що перевищує безпечну швидкість руху за умовами видимості дороги.
В цей же час, у зустрічному йому напрямку рухався автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .
Під час руху на 22 км + 300 м вказаної автодороги, в районі повороту на с. Юліївку, на території Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_4 , у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, відволікся від керування транспортного засобу, змінив напрямок руху вліво та виїхав на зустрічну смугу руху.
Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306, зі змінами та доповненнями від 10.10.2001, відповідно до яких:
-п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
-п. 2.9 «Водію забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
-п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- п. 12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги».
Невідповідність у діях водія ОСОБА_4 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП № 9-574 від 14.09.2017, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_4 виїхав на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 загинув на місці пригоди.
Згідно висновку судової медичної експертизи №2935 від 22.08.2017, смерть ОСОБА_6 настала від поєднаної тупої травми тулуба та кінцівок з численними переломами кісток скелету та пошкодженням внутрішніх органів при явищах шоку, що формується. З огляду на масивність травми, механізм утворення окремих груп ушкоджень, висоту їх розташування, можна припустити, що пошкодження у ОСОБА_6 могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Найбільш вірогідно, на момент отримання пошкоджень ОСОБА_6 знаходився у салоні автомобіля на місці водія. Закрита тупа травма тулубу - перелом грудини у четвертому межребір`ї; перелом 2 ребра зліва та 3 ребра справа по навкологрудинним лініям; крововиливи під легеневою плеврою, розриви плеври та тканини легенів, забії легенів біля коренів, серця на рівні основи; розрив серцевої сорочки, верхньої полої вени на рівні впадіння її у серце; (гемоторакс справа та зліва по 1000 мл); розрив печінки, селезінки; гемоперитонеум (500 мл); закритий перелом лівої плечової кістки на рівні шийки; відкриті багатофрагментні переломи лівої плечової кістки у нижній третині, лівої променевої та ліктьової кісток у верхній третині (на рівні ліктьового суглобу); відкритий спіралеподібний перелом лівої стегнової кістки у нижній третині; рани на лівому ліктьовому суглобі, на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині та на передній поверхні лівого колінного суглобу, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що у даному випадку призвели до смерті, полягають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України тобто за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Вину у скоєному правопорушенні ОСОБА_4 не визнав. Надавати покази в судовому засіданні відповідно до вимог ст.27 КПК України, тобто гласно та відкрито відмовився.
Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, обставини якого викладені в обвинувальному акті, підтверджується: дослідженими при розгляді справи показами потерпілої, свідків, письмовими та речовими доказами, відомостями, що характеризують обвинуваченого:
Згідно витягу з ЄРДР № 0000298 22.08.2017 року внесено відомості про те, що 22.08.2017 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Форд Транзит» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по автодорозі Запоріжжя-Маріуполь в Запорізькому району Запорізької області в напрямку м.Маріуполь. В цей же час у зустрічному йому напрямку рухався автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Під час руху по вказаній дорозі поблизу с.Юліївка Запорізького району Запорізької області водій ОСОБА_4 виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 . під керуванням водія ОСОБА_6 результаті ДТП водій автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 загинув на місці пригоди. Водій ОСОБА_4 залишив автомобіль та з місця пригоди зник. Правопорушенню було надано правову кваліфікацію за ч.2 ст.286 КК України. (т.1 а.с.99).

Відповідно до постанови від 22.08.2017 року доручено проведення розслідування по кримінальному провадженню та визначено старшого групи слідчих старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 (т.1 а.с.100-101).

Провина ОСОБА_4 підтверджується дослідженим в судовому засіданні протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2017 року.

При огляді місця ДТП та складанні протоколу слідчим ОСОБА_7 був присутній спеціаліст експерт авто-технік Запорізького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 та спеціаліст судово-медичний експерт ЗОБ СМЕ ОСОБА_9 . Огляд проводився за участі понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в присутності слідчого в ОВС СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 . Фіксування слідчої дії проводилося за допомогою фотозйомки на цифровий фотоапарат та проводилась відео зйомка.

В протоколі зазначено, що відсутні об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху. Водії могли бачити один одного незалежно від того, яке світло ввімкнено на транспортних засобах на відстані більше 300 м. Видимість встановлено за допомогою експериментальних транспортних засобів, аналогічних учасникам ДТП. До початку огляду місця події на місці пригоди об`єкти не переміщувалися.

Проїзна частина є горизонтальною ділянкою та прямою в плані, з асфальтобетонним покриттям, що було сухим та чистим, нерівностей та пошкоджень не має. Призначено для руху в двох напрямках.

До протоколу огляду додатками зазначені схема, фото таблиця, відеозапис. Огляд почато о 03-35 годин, а закінчено о 10-20 годині. Заяв та зауважень при ознайомленні зі містом протоколу не надійшло. Також додатком до протоколу огляду є відомості до п.25 про труп, що надані експертом СМ ОСОБА_9 та також є невід`ємною частиною протоколу огляду місця події та додатком є перелік вилучених речей. (т.1 а.с.104-114).

Згідно схеми до протоколу огляду місця ДТП від 22.08.2017 року, яка підписана всіма учасниками огляду, визначені місце зіткнення, початок розливу та розлив мастила, осипи скла, ЛФП , металевих та пластикових частин обох ТЗ, та інші суттєві відомості.

Невід`ємною складовою до протоколу огляду місця ДТП є фото таблиці із зображеннями загального та детального огляду місця ДТП на 19 фотознімках та СD-R диск з відеозаписом до протоколу ОМП від 22.08.2017 року. (т.1 а.с.115-126).

Постановою від 22.08.2017 року старшим слідчим ОСОБА_7 були визнані речовими доказами речі вилучені з місця ДТП (17 позицій), з яких автомобіль Форд Транзит, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , переднє ліве колесо автомобіля Форд Транзіт з елементами підвіски та на піввісь переднього лівого колеса автомобіля Форд Транзіт зберігаються на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. На автомобілі ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя 28 серпня 2017 року було накладено арешт. (т.1. а.с.130-135).

Висновком експерта № 9-544 від 30.08.2017 року ОСОБА_8 , якому були надані копії матеріалів кримінального провадження та DVD диск з фото та відеоматеріалами, та який безпосередньо був присутнім в якості експерта на місці пригоди. На вирішення судової експертизи були поставлені питання: яким було взаємне розташування (кут контакту) автомобіля ВАЗ-21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля «Форд Транзіт» реєстраційний номер НОМЕР_1 в момент зіткнення; яким було розташування відносно елементів проїзної частини автомобіля ВАЗ-21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля Форд Транзіт реєстраційний номер НОМЕР_1 в момент зіткнення; де саме відносно елементів проїзної частини та слідів зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця ДТП та на якій смузі руху знаходиться місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля Форд Транзіт реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Експерт, підсумовуючи проведений в дослідницькій частині аналіз зробив висновок, що місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21063 та автомобіля Форд Транзіт розташоване на смузі руху в напрямку м.Запоріжжя в безпосередній близькості перед початком подряпин залишених ободом диску переднього лівого колеса автомобіля ВАЗ 21063, відповісти на інші питання є неможливим. (т.1 а.с.137-150).

Висновком експерта № 9-545 від 29.08.2017 року ОСОБА_8 , який у висновку зазначив, що на момент проведення дослідження рульове керування автомобіля Форд Транзіт знаходилось у працездатному стані, ходова частина в непрацездатному, а встановити стан робочої гальмівної системи не є можливим. Встановити стан робочої гальмівної системи автомобіля Форд Транзіт не є можливим. Відмова в ходовій частині автомобіля Форд Транзіт виникла в момент ДТП. До висновку надана ілюстративна таблиця (а.с. 156-161).

Висновком експерта № 9-546 від 28.08.2017 року ОСОБА_8 , який зазначив, що на момент проведення дослідження робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 21063 знаходилась у працездатному стані, ходова частина та рульове керування в непрацездатному. Відмова в рульовому керуванні та ходової частини автомобіля ВАЗ 21063 виникла в момент ДТП. До висновку надана ілюстративна таблиця (т.1 а.с.164-173).

В судовому засіданні ОСОБА_8 , що допитаний в якості свідка, пояснив, що він був черговим експертом в ніч з 21.08.2017 року на 22.08.2017 року та виїзжав безпосередньо на місто ДТП 22 км + 300 м автодороги Запоріжжя- Маріуполь, з боку м. Запоріжжя в напрямку м. Маріуполя в районі повороту на с. Юліївку на території Запорізького району Запорізької області. Він особисто, разом із слідчим проводив огляд, заміри та зйомку, допоміг в складанні процесуального документу, оскільки є фахівцем і це є його завданням. Після закінчення чергування йому на дослідження було розподілено проведення експертних досліджень по вказаній справі. Всі обставини ДТП було відображено в протоколі огляду та схемі ДТП, що є невідємною частиною протоколу. За правильність внесення відомостей він несе повну відповідальність. На місці ДТП жодних зауважень від учасників огляду місця пригоди не поступило. Експерте дослідження проведено повністю відповідно до вимог КПК та Інструкцій. Інформацію для проведення експертних досліджень отримав безпосередньо на місці ДТП та із джерел, що надані слідчим в рамках розслідування. Особисто він проводив 2 експертизи, для проведення яких було достатньо використовуємих матеріалів та того, що він як експерт безпосередньо сприймав на місці огляду. Жодних порушень в порядку проведення експертних досліджень не вбачає. ОСОБА_4 побачив вперше в суді.
Надаючи пояснення як експерт, ОСОБА_8 повідомив, що в експертних дослідженнях посилався на вихідні дані, що отримав безпосередньо на місці пригоди та від слідчого. Протокол огляду місця події та схема до нього є одним цілим, та відомості можливо отримувати з обох джерел без розрізнення.
За клопотанням сторони кримінального провадження суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Експерту можуть бути поставлені запитання щодо наявності в експерта спеціальних знань та кваліфікації з досліджуваних питань, дотичних до предмета його експертизи; використаних методик та теоретичних розробок; достатності відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукового обґрунтування та методів, за допомогою яких експерт дійшов висновку; застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження; інші запитання, що стосуються достовірності висновку.

Кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновку експерта має право надати відомості, які стосуються знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки експерта.

З боку сторони захисту, як ініціатора допиту експерта в суді зазначені в статті вимоги не виконувалися, запитання до експерта не стосувалися визначеного в КПК кола.

За висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 14.09.2017 року № 9-574 (експерт ОСОБА_13 ) :
Водій автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами пп.10.1, 12.2 Правил дорожнього руху.
Водій автомобіля BA3-21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами пп. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху.
У діях водія автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 є невідповідність вимогам пп.10.1, 12.2 Правил дорожнього руху.
Невідповідність у діях водія автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.
При русі автомобіля BA3-21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 із ввімкненим ближнім світлом фар у діях водія ОСОБА_6 є невідповідність вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху, яка не знаходиться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.
При русі автомобіля BA3-21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 із ввімкненим ближнім світлом фар у діях водія ОСОБА_6 невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, не вбачається.
При русі автомобіля BA3-21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 із ввімкненим дальнім світлом фар у діях водія ОСОБА_6 невідповідності вимогам п.п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, не вбачається.
Технічна можливість у водія автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 уникнути даній дорожньо-транспортній пригоді залежала від виконання ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху.
Як при ввімкненому ближньому світлі фар так і при ввімкненому дальньому світлі фар водій автомобіля BA3-21063 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути даній дорожньо-транспортній пригоді.
За інформацією Запорізького обласного центру з гідрометеорології від 30.08.2017 року на запит старшого слідчого ОСОБА_7 22.08.2017 року на території Запорізької області в час з 00 годин до 03 годин був штиль, атмосферних явищ не зареєстровано. (т.1 а.с.175).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 22.08.2017 року № 2935 смерть ОСОБА_6 настала від поєднаної тупої травми тулуба та кінцівок з численними переламами кісток скелету та пошкодженням внутрішніх органів при явищах шоку, що формується. Останнє підтверджується нерівномірним кровонаповненням внутрішніх органів з переважним повнокрів`ям; вогнищевим периваскулярним набряком головному мозку; вогнищами гострого здуття і вогнищевим набряком легенів; острівчастим характером трупних плям.
При експертизі трупа ОСОБА_6 були виявлені наступні пошкодження:
1 - закрита тупа травма тулубу - перелам грудини у четвертому міжребір`ї; перелами 2 ребра зліва та 3 ребра справа по навкологрудинним лініям; крововиливи під легеневою плеврою, розриви плеври та тканини легенів, забії легенів біля коренів, серця на рівні основи; розрив серцевої сорочки, верхньої полої вени на рівні впадіння її у серце; (гемоторакс справа та зліва по 1000 мл); розриви печінки, селезінки; гемоперитонеум (500 мл).
2 - закритий перелам лівої плечової кістки на рівні шийки; відкриті багатофрагментні перелами лівої плечової кістки у нижній третині, лівої променевої та ліктьової кісток у верхній третині (на рівні ліктьового суглобу); відкритий спіралеподібний перелам лівої стегнової кістки у нижній третині; рани на лівому ліктьовому суглобі, на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині та на передній поверхні лівого колінного суглобу.
3 - численні садна та поверхневі рани на голові, шиї, тулубі та кінцівках; рани у тім`яній ділянці, в лобній ділянці зліва; синці на долонній поверхні правої кисті (на рівні тенора), а також на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу та лівої гомілки у верхні третині, на верхньо-внутрішній поверхні правої стопи.
Всі пошкодження виникли утворилася незадовго до настання смерті.
- закрита тупа травма тулубу виникла внаслідок ударних травматичних впливів тупим твердим предметом (предметами) у пердню поверхню тулуба та внаслідок струсу тіла;
- закритий перелам лівої плечової кістки на рівні шийки; відкриті багатофрагментні перелами лівої плечової кістки у нижній третині, лівої променевої та ліктьової кісток у верхній третині (на рівні ліктьового суглобу); відкритий спіралеподібний перелам лівої стегнової кістки у нижній третині; рани на лівому ліктьовому суглобі, на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині та на передній поверхні лівого колінного суглобу утворилися внаслідок ударних травматичних впливів тупими твердими предметами у задню поверхню лівого ліктьового суглобу з розповсюдженням травмуючої сили вздовж длинику плечової кістки, а також у передню поверхню лівого колінного суглобу з кручінням лівого стегна вздовж своєї осі;
- численні садна та поверхневі рани на голові, шиї, тулубі та кінцівках утворилися внаслідок травмуючої дії твердих предметів, що мають властивості різати (уламки скла);
- рани у тім`яній ділянці, в лобній ділянці зліва; синці на долонній поверхні правої кисті (на рівні тенора), а також на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу та лівої гомілки у верхні третині, на верхньо-внутрішній поверхні правої стопи виникли внаслідок ударних травматичних впливів тупими твердими предметами у вказані ділянки.
З огляду на масивність травми, викладений вище механізм утворення окремих груп ушкоджень, висоту їх розташування, експерт припустив, що пошкодження у ОСОБА_6 могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Найбільш вірогідно, на момент отримання пошкоджень ОСОБА_6 знаходився у салоні автомобіля на місці водія.
Всі ушкодження, які описані у пунктах 1 та 2, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що у даному випадку призвели до смерті, полягають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Всі ушкодження, які описані у пункті 3, у прямому причинному зв`язку зі смертю не пов`язані, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
При судово-токсикологічної експертизі крові та сечі, частин внутрішніх органів (шлунка і кишечника з вмістом, печінки з жовчним міхуром, нирки) трупа ОСОБА_6 , не виявлено в крові та сечі: метилового, етилового, пропілових, бутилових, амілового спиртів; в шлунку та кишечнику із вмістом, печінці жовчним міхуром, в нирці не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних фенотіазину, похідних 1,4-бензодіазепіну, похідних піразолону, ноксирону, імізину, морфіну, кодеїну, діоніну, героїну, гідрокодону, папаверину, промедолу, стрихніну, атропіну, гіосціахскополаміну, кокаїну, пахікарпіну, анабазину, нікотину, кофеїну, фенацеї парацетамолу, ефедрину, ефедрону, дімедролу, похідних саліцилової та бензойної кислот.
При судово-імунологічній експертизі крові трупа ОСОБА_6 встановлено, що рідка кров відноситься до групи 0 з ізогемаглютініном анти-А та анти-В ізосерологічною системою АВ0.
Смерть ОСОБА_6 настала, орієнтовно, за 1 добу до початку експертизи трупа в морзі. (т.1. а.с.176-180) з фото таблицями (т.1 а.с.181-182).
За результатами експертного дослідження встановлені тілесні ушкодження, що стали причиною смерті, місце знаходження ОСОБА_6 в автомобілі, перебування його в тверезому стані, час настання смерті відповідно до часу проведення експертизи.
За висновками судово-медичної експертної комісії № 341/ к від 20.09.2017 року (т.1 а.с.183 -193)
Травма такої тяжкості, як спричинена ОСОБА_6 , досить часто супроводжується втратою свідомості (для забою серця та ушкодження крупних судин є характерним глибоке порушення гемодинаміки), що унеможливлює будь які активні дії. З урахуванням масивності крововтрати, комісія вважає, що навіть якщо втрата свідомості у потерпілого настала не одразу, темп крововтрати був високий, адже пошкоджені внутрішні органи, що добре кровопостачаються, та кровоносні судини, відповідно, ефективних самостійних заходів щодо збереження свого життя потерпілий вчиняти не міг.
Смерть потерпілого у післятравматичному періоді настала не одразу (не миттєво), на що вказують окремі морфологічні прояви шоку, які встигли розвинутися та масивність крововтрати (накопичення крові у внутрішніх порожнинах організму) для виникнення якої потрібен певний рівень гемодинаміки.
Тривалість післятравматичного періоду при наявних травмах такої тяжкості є досить індивідуальною та, зазвичай, коливається в межах хвилин-десятків хвилин.
Зважаючи на характер та тяжкість травми організму ОСОБА_6 , комісія вважає, що порятунок його життя навіть шляхом надання медичної допомоги, був неможливим. Це пов`язано із тим, що ефективна корекція масивної крововтрати та шоку можлива лише в умовах багатопрофільного лікувального закладу, що має відповідний кадровий та технічний потенціал. Дорожньо-транспортна пригода відбулася на автодорозі (трасі), на певному віддаленні від лікувальних закладів здатних здійснювати спеціалізовану медичну допомогу, відповідно, для її надання необхідно було направити до місця події бригаду швидкої медичної допомоги із подальшим транспортуванням постраждалого до профільного лікувального закладу. Все це необхідно було зробити протягом вкрай обмеженого проміжку часу (хвилини-десятки хвилин), що видається комісії неможливим.
Фактично до місця дорожньо-транспортної пригоди була направлена бригада швидкої медичної допомоги на чолі із фельдшером, який по приїзду констатував біологічну смерті постраждалого.
Судом досліджено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 22.08.2017 року та встановлено, що свідок ОСОБА_14 на 06 год.25 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння. (т.1 а.с.203).
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 22.08.2017 року встановлено, що ОСОБА_4 на 12 год.55 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння. (т.1 а.с.239).
На підтвердження зазначеного стану надано також результати дослідження із зазначенням концентрації алкоголю в досліджуваних об`єктах в сечі ОСОБА_4 виявлено етанол 2,27 %. В акті медичного огляду № 4095 від 22.08.2017 року складеного о 12-55 год. Лікарем зазначено, що поведінка ОСОБА_4 при огляді була напружена та замкнута, він висловлював скарги на біль лівої нижньої кінцівки. Було проведено огляд ОСОБА_4 , який повідомив, що він зранку випив пива. У нього мався запах алкоголю з порожнини рота. За результатами обстеження ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння. За результатами лабораторних тестів етанол 2,27 %. Остаточний діагноз алкогольне сп`яніння. (т.1 а.с.240-244).
Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Ford Transit» вантажний фургон державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 (т.1 а.с.245).
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.08.2017 року ОСОБА_4 був затриманий о 14 год.40 хв. в присутності адвоката на підставі того, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. (т.1 а.с.203-206).
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.10.2017 року запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 22 серпня 2017 року по 20 жовтня 2017 року включно з визначенням застави в розмірі 128000 гривень було залишено без змін. (т.1 а.с.207-210)

Згідно облікових даних інтегрованої інформаційно-пошукової системи порушень
Правил дорожнього руху України відносно ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано наступні адміністративні матеріали про
порушення Правил Дорожнього руху: протокол АП1 №494149 від 07.05.2015 за ч.1 ст.130 КУпАП. Рішенням Оріхівського районного суду №3231731 від 17.06.2015 р. накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафі у розмірі 3400грн. 01.07.02015р.
суму штрафу сплачено в повному обсязі; протокол АП1 №794295 від 18.06.2015 за ст.124 КУпАП. Рішенням Оріхівського районного суду №358515 від 14.08.2015р. накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафі у розмірі 340грн. 26.08.2015р.
суму штрафу сплачено в повному обсязі; протокол АП1№794296 від 18.06.2015 за ст.122-4 КУпАП. Рішенням Оріхівського районного суду №358515 від 14.08.2015р. приєднано по ст.36 КУпАП до протоколу АП1 №794296; постанова АР№654647 від 08.06.2017 за ч. 1 ст.122 КУпАП про накладення штрафу у сумі 255 грн.. Суму штрафу сплачено в повному обсязі;
Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області 30.08.2017 року ОСОБА_4 по обставинах 09.06.2017 року було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, застосовано штраф у сумі 10200 грн та позбавлено право керування транспортним засобом строком на 1 рік. Постанова набрала законної сили.
Протокол БР№173618 від 09.06.2017 за ч. 2 ст.130 КУпАП. Під час
складання було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 02.12.2005р.
07.07.2017р. матеріали справи направлено до Оріхівського відділення поліції
Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області за місцем мешкання
правопорушника з метою перенаправлення до Оріхівського районного суду Запорізької області. (т.1 а.с.238)
На запит суду від 28.02.2020 Комунальне некомерційне підприємство Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради повідомив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся самостійно та знаходився на лікуванні з 15.02.2020 по 02.03.2020 з діагнозом: Психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром відміни. Гостра алкогольна інтоксикація (15.02.2020).

Аналогічні пояснення своєї відсутності в судових засіданнях надав обвинувачений ОСОБА_4 після лікування.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України вважає їх допустимими.

Крім того, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тому є належними.

Таким чином, вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_4 злочину відносно потерпілого та у повному обсязі спростовують версію обвинуваченого щодо непричетності останнього до скоєння ДТП та перебування його у тверезому стані, що відомо суду не з показів обвинуваченого, а з виступів в судовому засіданні його адвоката.

Але обвинувачений має право обирати будь-який спосіб захисту своїх інтересів, що він і робив весь час розгляду справи відмовляючись від надання пояснень, відповідей, показів.

Судом безпосередньо в суді досліджено покази свідків, які повністю зоблічають ОСОБА_4 :

Свідок ОСОБА_15 дав наступні покази:
З кінця 2011 року знайомий з ОСОБА_14 , який є його кумом. Разом проходили курси при проходженні служби в міліції. З ОСОБА_4 , який проживає в с.Григорь`євському жодних відносин не підтримує та бачив декілька разів. Він є другом ОСОБА_16 . 21.08.2017, в вечірній час, приблизно о 21-00 годині свідок на своєму автомобілі «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_5 після роботи повертався додому в с.Малокатеринівку, коли йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_14 та спитав, чи може він приїхати в гості. При цьому ОСОБА_16 попередив, що приїде зі своїм другом ОСОБА_4 , бажають поспілкуватися. ОСОБА_15 погодився, та до будинку ОСОБА_15 вони підїхади практично одночасно. Одразу за ОСОБА_15 на подвір`я на автомобілі «Ford Transit», синього кольору приїхав ОСОБА_14 з ОСОБА_4 . ОСОБА_15 відомо, що автомобіль «Ford Transit» належить ОСОБА_4 , раніше він неодноразово бачив, як саме він керував ним. Окрім цього, коли ОСОБА_4 зайшов на подвір`я, свідок в його руках побачив ключі від автівки
ОСОБА_4 и ОСОБА_14 були на підпитку, від обох був стійкий запах алкоголю, але обидва трималися на ногах. На думку свідка координація порушена не була. Наумець та ОСОБА_16 не розповідали, де вони вживали спиртні напої. ОСОБА_15 не розпитував про це.
Наумець та ОСОБА_16 привезли з собою пляшку пива ємністью 3 літри та запропонували її розпити. Свідок ОСОБА_15 відмовився, тому що йому зранку було на роботу. Він виніс ОСОБА_17 та ОСОБА_16 2 бокали для розливу пива, а сам пив кофе. Сиділи та випивали на подвір`ї у ОСОБА_15 . Дружина та дитина свідка були вдома та готувалися до сну, а тому в розмові участі не приймали.
Протягом приблизно 3 годин ОСОБА_18 та ОСОБА_16 випили на двох 2 літри пива. При цьому основну частину випив ОСОБА_18 , а ОСОБА_16 випив один бокал, тому що був стомлений.
Після опівночі, приблизно в 00 год 30 хв, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 стали збиратися їхати додому, в с. Григор`ївське, Оріхівского району. В-трьох вийшли до воріт, де ще постояли приблизно 20 хвилин біля автомобіля ОСОБА_4 «Ford Transit». Свідок запропонував ОСОБА_14 залишитися, оскільки він був стомлений, практично спав. Але ОСОБА_16 відмовився, вони вдвох з ОСОБА_4 сіли в автомобіль «Ford Transit», при цьому на водійське місце сів ОСОБА_4 , та поїхали. Водій ОСОБА_4 був в стані алкогольного сп`яніння, координація рухів була порушена, хода була хитка, його "кидало" зі сторони в сторону, мова нечітка. Свідок декілька разів запропонував ОСОБА_4 телефонувати знайомим або в службу таксі, пропонував залишити автомобіль у нього, але ОСОБА_4 категорично відмовився, сказав, що почуває себе добре та зможе доїхати до дому.
Після відїзду ОСОБА_17 та ОСОБА_16 свідок їх більше не бачив, вони йому не телефонували.
Свідок вважав, що не повинен був повідомити поліцію про те, що ОСОБА_4 сів за кермо п`яним.
Оскільки свідок надаючи покази плутався, в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення було частково оголошено покази на досудовому розслідуванні, таким чином усунуто протиріччя в показаннях. Свідок повністю підтвердив дійсність показань, що надавалися ним на досудовому розслідуванні та в суді.
Свідок ОСОБА_19 повідомив, ОСОБА_20 його друг та друг ОСОБА_4 . Влітку 2017 року (точної дати назвати не зміг) він вдома у ОСОБА_20 разом з ОСОБА_4 пили пиво, який був привід не пам`ятає. Коли він приєднався ОСОБА_20 та ОСОБА_4 вже розпивали. Випили 2 баклажки по 1,5 літри. Сиділи близько 2 годин. Свідок з ОСОБА_4 посперечався та пішов до дому. ОСОБА_4 був за кермом автомобіля «Ford Transit", державний номер НОМЕР_1 . Авто стояло в дворі ОСОБА_20 . Після того, як ОСОБА_4 потрапив в ДТП бачив його автомобіль розбитим. Очевидцем ДТП не був, але проїзжав мимо і бачив автомобіль «Ford Transit" перевернутим, а автомобіль «ВАЗ» стояв в напрямку Запоріжжя в кюветі пошкодженим. Тіло водія бачив на сидінні. Уся ліва сторона автомобіля ВАЗ була зім`ята. «Ford Transit" лежав посеред дороги, його необхідно було обїзжати та пошкодження у нього були спереду.
Свідок ОСОБА_14 повідомив в суді наступне:
21 серпня 2017 в гості приїхав ОСОБА_4 на автомобілі «Ford Transit", державний номер НОМЕР_1 . Автомобілем керував лише ОСОБА_4 . На думку ОСОБА_14 . ОСОБА_4 був напідпитку, було чутно запах. ОСОБА_4 запропонував з ним випити. ОСОБА_14 погодився та вони вдвох поїхали до магазину, точної назви якого не пам`ятає, де купили водку 0,7 л. та повернулися до дому ОСОБА_14 . За кермом автомобіля постійно був ОСОБА_4 Повернувшись до дому ОСОБА_18 та ОСОБА_14 знову розпивали спиртні напої. Приблизно о 17-00 до ОСОБА_16 приїхав двоюрідний брат ОСОБА_21 , що проживає в одному селі, який також з ними розпивав спиртні напої. Приблизно через годину Погребний пішов до дому, а ОСОБА_16 з ОСОБА_17 залишились, і ОСОБА_18 сказав, що поїде, він сів за кермо і уїхав. ОСОБА_16 не бачив ОСОБА_17 до 21.00 години, коли він приїхав знову на тому ж автомобілі «Ford Transit". Наумець привіз ще 2 літри розливного пива та запропонував розпити, на що свідок погодився і вони розпивали його в дворі. В ході розпиву вирішили поїхати до друга ОСОБА_14 в с.Малокатеринівка ОСОБА_15 , адресу якого знали візуально. Автомобілем постійно керував ОСОБА_4 , ОСОБА_14 сидів на передньому пасажирському сидінні. Під час руху ОСОБА_4 не вихляв по дорозі. Коли проїзжали с.Новоолександрівку в кіоске купили на розлив 3 літра пива. Приїхали до ОСОБА_15 та стали пити пиво всі на рівних та спілкувалися. Знаходилися у ОСОБА_15 приблизно до 01 години ночі 22.08.2017 , а потім поїхали назад.
Автомобілем на зворотньому шляху керував ОСОБА_4 . ОСОБА_14 сидів на передньому пасажирському сидінні, та під час руху "куняв". Між собою не розмовляли, на водія свідок не дивився. Тихо грала музика. Інших пасажирів в салоні не було. Вантажу також не було. Автомобіль виїхав на автошлях Запоріжжя-Маріуполь та рухався в сторону Маріуполя зі швидкістю приблизно 80-90 км/год, але на спідометр свідок не дивився. Постійно в лобове скло не дивився. Як рухався автомобіль по відношенню до меж проїзжої частини точно не знає. На думку свідка різких рухів ОСОБА_4 не виконував, як рухався перед зіткненням не бачив. Під час руху в керування ніхто не втручався. На автомобілі було включено ближнє світло та видимість була біля 50 метрів. В якийсь момент свідок підняв очі та побачив в лобове скло світло зустрічного автомобіля, як потім з`ясувалося, що це «ВАЗ-21063». Одразу ж відбулося зіткнення. ОСОБА_4 перед зіткненням нічого не казав, які дії виконував, чи крутив кермом, свідок повідомити не зміг. Чи рухався «Форд Транзит» перед зіткненням по зустрічній смузі не знає, пояснити не може, але різких рухів не пам`ятає. Як рухався зустрічний автомобіль не знає, оскільки бачив лише світло фар. Жодних хлопків, взривів гуми, скрежету металу не чув. До ДТП автомобіль на якому їхали ОСОБА_16 та ОСОБА_18 був справним. ОСОБА_4 на несправності не скаржився. Жодних перешкод в русі не було, ніхто по проїзжій частині не перебігав. Чи застосовував ОСОБА_4 гальмування свідок не знає, але вважає, що автомобіль не гальмував різко. Автомобіль «Форд Транзит» контактував лівою передньою частиною з лівою передньою частиною «ВАЗ». Де та на якій смузі знаходилося місце зіткнення транспортних засобів свідок не знає. Момент ДТП не пам`ятає.
Після зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21063» автомобіль Наумця спочатку кинуло вправо, а потім вліво, від чого він перекинувся на праву сторону на лівій обочині та зупинився. Гаманець видавив лобове скло та виліз, а потім дістав з салону автомобіля ОСОБА_4 , якого посадив біля автомобіля. Тяжких ушкоджень у ОСОБА_4 не було. Гаманець підійшов до «ВАЗ». До автомобіля підїхали люди на вантажному автомобілі, їх ОСОБА_16 попросив викликати швидку, оскільки свій телефон залишив в автомобілі ОСОБА_17 . В салоні автомобиля «ВАЗ» ОСОБА_16 побачив чоловіка, який ще був живий. Пасажирів не було. ОСОБА_16 пішов до автомобіля «Форд Транзит», відшукав свій мобільний телефон та побачив, що ОСОБА_4 зник з місця ДТП. Після приїзду ОСОБА_22 та швидкої ОСОБА_16 повідомив хто перебував за кермом, та те що він зник.
В ході допиту в судовому засіданні свідок почав корегувати свої покази, які він надавав на досудовому розслідуванні, але потім визнав, що слідчому давав вірні та правдиві свідчення, і саме такі свідчення суд приймає в якості доказу, оскільки вони дані під присягою без посередньо в судовому засіданні.
Допитані в судовому засіданні працівники ДСНС, а саме:

ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 показали, що працюють в ДСНС в складі розрахунку рятувальників. Точної дати події свідки не пам`ятають, але пам`ятають, що були на виклику вночі на напрямку Оріхівського шосе на ДТП. На місці пригоди була швидка допомога, а вони визволяли загиблого з автомобіля після ДТП. Свідки пояснили, що в ДТП постраждали два автомобілі, які були розташовані на лівій полосі дороги, якщо їхати до Запоріжжя. В автомобілі ВАЗ був зажатий водій, зрізали дах автомобіля. Фельдшер повідомив, що водій загиб. Пошкоджень автомобіля ВАЗ не пам`ятають, оскільки розрізали його, він стояв на узбіччі навкосяк. Другий автомобіль вантажний автобус лежав на боку, пошкоджень на ньому не пам`ятають З місця події розрахунок поїхав коли прибула поліція, що виконували працівники поліції не пам`ятають. Пам`ятають на місці події пасажира мікроавтобуса, що спостерігав за роботою розрахунку, оскільки він так себе назвав. Інших учасників ДТП не пам`ятають, а де був водій мікроавтобуса не знають. Оскільки мікроавтобус був на дізельному паливі він не був небезпечним, а пошкодження у нього були спереду. Автодорога практично рівна, без поворотів та викривлень. Близько години проходила рятувальна операція.

Завданням розрахунку було звільнення потерпілого з автомобіля. На цьому і були зосереджені. Розрахунок МНС перебував на місці пригоди до приїзду слідчої групи.

Свідок ОСОБА_27 , що працює молодшою медичною сестрою медичної допомоги, повідомила, що після отримання виклику вночі, приїхали на місце ДТП. Фельдшер перейшов дорогу, подивився в ВАЗ та повідомив, що в автомобілі знаходиться тіло молодого чоловіка. Потім підійшов пасажир іншого автомобіля та сказав, що водій з його авто втік. Цього пасажира не госпіталізували, у нього були забої. Він був збуджений, можливо в стані стресу, запаху алкоголю не пам`ятає. Обстановку на місці події свідок не пам`ятає, колір автомобілів не пам`ятає.

По обставинах на місці ДТП слідчий допитав свідка 09.09.2017 року в с.Веселянка. Свідок впізнала свій підпис в протоколі.

Свідок ОСОБА_28 , що працює фельдшером на підстанції, повідомив, що по обставинах ДТП пам`ятає, що був загиблий в одному автомобілі та 2 людей в іншому, водій з якого втік. В ДТП потрапило 2 автомобіля легковий та мікроавтобус. На місце виїзжали МНС. До їх приїзду постраждалий вже помер. Пасажиру мікроавтобуса було надано медичну допомогу на місці. Свою підпис в протоколі допиту в якості свідка впізнав, покази підтвердив, але обставин проведення допиту не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_29 повідомив суду, що він прямував на автомобілі МАЗ зі сторони Комишувахи на Запоріжжя. Він є пасажиром, експедитором, а не водієм. За с.Шевченковим біля 01 години ночі він перебував в дрьомі та побачив людей, що розмахували руками, просили зупинитися, він зупинився в 15 метрах позаду мікроавтобуса, що лежав на боку, носом в сторону Комишувахи, на дорозі було скло та 2-3 куска бампера мікроавтобуса.

Удар автомобілю ВАЗ прийшовся в лівий бік, оскільки він був пошкоджений. Сам момент удару не бачив, вперед авто не заходив, пошкоджень не знає. Він зателефонував до швидкої та МНС і повідомив, що водій в тяжкому стані та ще живий. Один із чоловіків, що перебував на місці ДТП питав, чи живий водій ВАЗ.

Першими приїхали МНС, потім швидка, а потім поліція. Слідчий допитав його одразу та склав протокол.

На місці ДТП знаходилося 2 чоловіка, в обличчя він їх не пам`ятає. Після приїзду швидкої один з них звернувся за медичною допомогою, а інших пішов з місця ДТП.

На місці ДТП його не опитували та слідчих дій взагалі не пам`ятає. Дорога була нормальною, напрямку вона не змінює.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 повідомила суду, що її запросили для участі в слідчій дії, а саме в слідчому експерименті до ГУНП, що розташоване по вул.Матросова в м.Запоріжжі. Проходив допит свідка на відео. Свідок розмовляв на «суржику». Розповідав про те, що він з приятелем нетверезі сідали в автомобіль, це її дуже здивувало. Вони потрапили в ДТП. Тиску на свідка ніхто не здійснював, він все розповідав вільно. При цьому був присутній ще один понятий. Допит проходив приблизно півгодини, зауважень до протоколу не було.
На досудовому розслідуванні 23 серпня 2017 року було проведено слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_14 , в присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 з метою перевірки та уточнення відомостей про ДТП.

За змістом ст.240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Про проведення слідчого експерименту слідчий складає протокол згідно з вимогами КПК. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту. Судом встановлено, що на місце пригоди слідчий з учасниками не виїзжали та не відтворювали обстановку та обставини події, не проводили необхідні досліди та випробування. Фактично слідчий експеримент склався з наданням свідком показів під відеозапис. А тому суд вважає, що протокол слідчого експерименту та відеозапис до нього, що надані суду не можуть бути визнані належними та допустимими доказами. (т.1 а.с.198-201) та виключає протокол з диском із складу доказів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_32 повідомила, що вона не була очевидицею ДТП. Її чоловік ОСОБА_6 22.08.2017 року не повернувся до дому і їй повідомили, що він загинув у ДТП. Від шлюбу у них є малолітня донька, а сама вона не працює, чоловік фактично був єдиним в родині, хто працював та забезпечував.

До неї з вибаченнями, або з розкаянням обвинувачений не звертався. Потерпілою по кримінальному провадженню ОСОБА_32 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на її користь моральної шкоди у розмірі 2000000, 00 грн (двох мільйонів гривень). На підтвердження та обґрунтування позову ОСОБА_32 надала суду копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про реєстрацію шлюбу між нею та ОСОБА_6 25.10.2013 року, копію свідоцтва про народження ОСОБА_33 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є ОСОБА_6 (т.1 а.с.21-25).

08.11.2017 року ОСОБА_32 уточнила свої позовні вимоги збільшивши їх обсяг. Просила стягнути з ОСОБА_4 на свою користь суму спричиненої матеріальної шкоди в сумі 18675 грн., що понесені на організацію та проведення поховання. Суму спричиненої матеріальної шкоди підтвердила наданням договору на організацію та проведення поховання з розрахунком-калькуляцією, наданою ФОП ОСОБА_34 від 24.08.2017 року. (т.1 а.с.48-51).

В судовому розгляді вимоги уточненої позовної заяви підтримала, та просила задовольнити.

Дії слідчого та експертів в ході досудового розслідування та в ході тривалого судового розгляду не оскаржувалися, протоколи, дії та висновки не визнавалися незаконними.

В ході розгляду провадження в суді захисником заявлялося про необхідність визнання доказів недопустимими, оскільки на думку захисника, до протоколу не було додано оригіналу технічного носія інформації зафіксованої процесуальної дії, а додано лише копії відеозапису на дисках.

Щодо наведеного ВС вказав, що відповідно до ч.3 ст.99 КПК України оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - ще і його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20) у випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірнирків вважається оригіналом електронного документа.

Отже, за висновком ВС, доводи захисника про недопустимість протоколу проведення огляду місця події через відсутність оригінального технічного носія відеозапису не заслуговують на увагу.

Одним із принципів національного кримінального процесу є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст.7 КПК України).

Реалізуючи вказаний принцип законодавець зобов`язав суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Сторона захисту обвинуваченного зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків, клопотання про допит який заявлено. Свідок ОСОБА_35 , від допиту якої сторона обвинувачення відмовилась був заявлений як свідок захисту, але суд неодноразово відкладав судові засідання для виклику свідка з направленням викликів, роз`яснюючи захисту про те, що забезпечення явки вказаного свідка в судове засідання покладено на сторону, що бажає його допиту.

Однак у судові засідання свідок не з`являлась, клопотань про здійснення приводу вказаного свідка не заявлено. Крім того, як убачається з технічного носія інформації запису судового засідання після неодноразової неявки свідка та незабезпечення стороною захисту її участі в судовому засіданні, прокурор та захисник обвинуваченого не заперечували щоб зняти вказане клопотання.

Згідно з кримінальним процесуальним кодексом збирання доказів для встановлення фактичних обставин справи відіграють важливу роль. У справах щодо дорожньо транспортних пригод (ДТП) помилки під час збирання доказів ведуть до неправильного встановлення причинно-наслідкового зв`язку дій водіїв транспортних засобів та інших учасників ДТП. Кожна деталь у показах є вихідними даними при виготовленні експертами висновку автотехнічної експертизи (якщо вона проводиться). Судова практика у питанні обов`язковості проведенні експертизи неоднозначна, тому це потрібно враховувати, вибудовуючи тактику захисту, але сторона захисту за весь час розгляду справи не скористалась своїм правом на заявлення клопотань про проведення додаткових, повторних або первісних експертиз. Не давала суду інших, ніж зібрані під час досудового розслідування вихідних даних та не зазначала про наявність об`єктивних сумнівів в результатах проведених досліджень
Зазначені у вироку докази є логічним, послідовними, узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх достовірності, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що орган досудового розслідування при формулюванні пред`явленого обвинувачення, яке у подальшому суд визнав доведеним, інкримінував особі вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Цю ж обставину було зазначено в обвинувальному акті як таку, що обтяжує покарання відповідно до п. 6 ч 2. ст. 291 КПК.
Обґрунтовуючи свій висновок про визнання обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд послається на показання свідків, які будучи попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, чітко зазначили, що ОСОБА_4 21.08.2017 року весь день до пізнього вечора розпивав спиртні напої та кермував автомобілем особисто та був із явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Підстав сумніватися в правдивості й достовірності показань свідків у суду не було.
Оскільки це повністю угоджується з висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2017 року.
ВС наголошує, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню й оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК.
Тому доводи адвоката обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння повинен підтверджуватися виключно на підставі висновків відповідного експерта не ґрунтуються на положеннях процесуального закону.
За клопотанням сторони захисту було проведено огляд речових доказів, а саме адвокат наполягав на огляді транспортних засобів, як речових доказів.

Речові докази оглядаються судом, а також подаються для ознайомлення учасникам судового провадження. Огляд речових доказів, які не можна доставити в судове засідання, за необхідності проводиться за їх місцезнаходженням. Учасники судового провадження мають право ставити запитання з приводу речових доказів свідкам, експертам, спеціалістам, які їх оглядали. В огляді речових доказів за місцем їх зберігання на штраф майданчику експерти та спеціалісти не перебували. Відповідних клопотань учасниками не заявлялося. Огляд було відображено в журналі судового засідання у відповідності до заявлених до огляду клопотань.

Протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження.

Практично всі письмові докази були оголошені в судових засіданнях, пред`явлені учасникам, доступ до ознайомлення з матеріалами провадження надано було надано обвинуваченому та його захиснику на досудовому розслідуванні, що підтверджується відповідними протоколами та розписками, а також в судовому розгляді, що підтверджується відтворення в журналах судового засідання.

Допит обвинуваченого в суді починається з пропозиції головуючого надати показання щодо кримінального провадження, у судовому засіданні обвинувачений має право користуватися нотатками. ОСОБА_4 від дачі показів у передбачений законодавством спосіб та порядок відмовився. Натомість після судового засідання до канцелярії суду подав «письмові показання-клопотання», що підписані ним особисто та його адвокатом. Суд не може прийняти вказане клопотання як покази обвинуваченого при його допиті. В ході судового розгляді в судових засіданнях судом на пропозицію дати будь-які пояснення, або взагалі відповісти на запитання учасників, висловити свою думку щодо клопотань, обвинувачений ОСОБА_4 відповідав відмовою, та перекладав таке право на адвоката ОСОБА_5 .

Але щодо показів обвинуваченого в суді, право на яке ОСОБА_4 намагався передати захисникові, суд вважає це неприпустимим, та прийняв це як відмову обвинуваченого від надання показів.

Надання показів є правом, а не обов`язком обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні з`ясовує в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме.

За відсутності клопотань суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів.

Саме тому, що клопотань в порядку ст.363 КПК України суду не заявлено, суд закінчив дослідження обставин та перевірку їх доказами.

Оскільки в ході судових дебатів захисник обвинуваченого ОСОБА_4 покинув залу судового засідання суд прийняв такі дії як відмову від подальшого здійснення захисту та надав оцінку всім зауваженням адвоката в ході судового розгляду для врівноваження обвинувачення та захисту відповідно о ст.10 КПК України.

Суд також констатує, що ОСОБА_4 з усіма матеріалами досудового розслідування та матеріалами переданими прокурором до суду ознайомлений, від написання розписки про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову з додатками обвинувачений ОСОБА_4 відмовився, а захисник ОСОБА_5 в розписці про отримання зазначену обставину підтвердив. (т.1 а.с.26).

При ухваленні вироку відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерела права.
У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого ( на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, але під час розгляду справи звернувся самостійно та знаходився на лікуванні з діагнозом: Психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром відміни. Гостра алкогольна інтоксикація"), думку потерпілої щодо призначення самого суворого покарання, характеризуючі особистість обвинуваченого раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за кермування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, має постійне місце реєстрації, а місце фактичного проживання повідомляти відмовляється, не є інвалідом, не відшкодував за час розгляду справи жодної копійки спричиненої матеріальної шкоди, не визнає спричинення моральних страждань, обрав спосіб захисту направлений не безпідставне затягування розгляду справи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 67 КК України до обставини, яка обтяжує покарання, відноситься вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи особистість ОСОБА_4 , конкретні обставини кримінального провадження, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Для визначення суб`єкта скоєння правопорушення за ст.286 КК України не мають значення обставини, пов`язані з відсутністю у особи права на керування транспортним засобом або позбавленням її такого права в адміністративному чи судовому порядку, а тому суд приходить до висновку, що визначення покарання з додатковим позбавленням особи права керування транспортними засобами є правомірним та необхідним, незважаючи на те, що постановою за адміністративною справою особу позбавлено права керування, але таке позбавлення відбулося в 2017 році, на один рік.

Вирішуючи питання, щодо обрання запобіжного заходу, суд враховуючи всі обставини справи, поведінку обвинуваченого під час розгляду провадження, відсутність розкаяння, зухвалість вчиненого правопорушення, приходить до висновку, що необхідно застосувати найсуворійший запобіжний захід відносно ОСОБА_4 тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленим КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на думку суду, повністю доведена. Потерпіла обґрунтувала спричинену моральну шкоду тим, що вона зазнала страждань у зв`язку з загибеллю чоловіка, батька її малолітньої доньки, що сам був досить молодим та здоровим, душевним болем, внаслідок чого змінився її звичайний уклад життя, емоційний стан. Суд вважає, що вказані обставини не викликають сумнівів. Оцінуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з характеру й обсягу страждань, які виникли внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, хвилювання у зв`язку з тим, що обвинувачений тривалий час не відшкодовує шкоду та взагалі навіть не вибачився.

За ст. 41 Конвенції розмір сатисфакції має бути справедливим. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка має бути стягнута з обвинуваченого на користь позивачки буде справедливою сатисфакцією за дії та наслідки, які були їм заподіяні внаслідок вказаного злочину.

Виходячи із засад виваженості та справедливості, відповідно до вимог ст.1167 Цивільного кодексу України, вважає позовні вимоги ОСОБА_32 про стягнення моральної шкоди такими, що повністю підлягають задоволенню у сумі 2 000 000 (два мільйони) грн.

Що стосується відшкодування матеріальних збитків, суд вважає, що позов потерпілої підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Як зазначає ОСОБА_32 у позові їй була завдана матеріальна шкода на загальну суму у розмірі 18675 грн., що понесені на організацію та проведення поховання. Суму спричиненої матеріальної шкоди підтвердила наданням договору на організацію та проведення поховання з розрахунком-калькуляцією, наданою ФОП ОСОБА_34 від 24.08.2017 року. (т.1 а.с.48-51).

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 5141 грн. 24 коп.за залучення експертів на проведення інженерно-транспортної експертиза за експертною спеціальністю «транспортно-трасологічні дослідження» №9-544 від 30.08.2017 вартістю 1186 гривень 44 копійки; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «дослідження технічного стану транспортних засобів» № 9-545 від 29.08.2017 вартістю 1186 гривень 44 копійки; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «дослідження технічного стану транспортних засобів» №9-546 від 28.08.2017 вартістю 1186 гривень 44 копійки; судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП № 9-574 від 14.09.2017 вартістю 1581 гривня 92 копійки.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати на проведення експертиз), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 373-374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 7 (сім) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
ОСОБА_4 затримати та взяти під варту в залі суду негайно після оголошення вироку 07 лютого 2022 року.

До набрання вироку законної сили ОСОБА_4 залишати запобіжний захід тримання під вартою.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 22.08.2017 року по 28.08.2017 року, день внесення застави.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня взяття під варту в залі суду.

Суму застави 128000 гривень повернути заставодателю за пред`явлення відповідного документа про внесення суми.

Цивільний позов ОСОБА_32 про відшкодування збитків, завданих злочином, задовольнити в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_32 матеріальну шкоду у розмірі 18675 грн (вісімнадцяти тисяч шістісот сімдесяти п`яти) грн. та моральну шкоду у розмірі 2 000000 (двох мільйонів) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави загальну суму витрат, пов`язаних із залученням експертів у кримінальному провадженні 5141 гривня 24 копійки.
Речові докази:

автомобіль «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власникові;
автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 передати спадкоємцям;
переднє ліве колесо автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 з елементами підвіски; напіввісь переднього лівого колеса автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; чохол з сидіння водія автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; чохол з сидіння пасажира автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; подушку безпеки з керма автомобіля«Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змив нашарування РБК та контроль до нього з внутрішньої поверхні лобового скла «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; фрагмент внутрішньої обшивки салону автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змив та контроль до нього з поверхні керма автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; полімерний плафон з ліхтаря салону автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; зв`язка з двох ключів, пульт сигналізації та два брилока з замку запалювання автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; фрагмент полімерної коробки з-під CD диску з нашаруванням РБК з асфальтного покриття біля автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змив нашарування РБК та контроль до нього з асфальтного покриття біля автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змив нашарування РБК та контроль до нього з асфальтного покриття біля автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Nokia» з-під автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 знищити;
бланки допиту свідків (5 штук) з бар дачка автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1