Справа №295/7012/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,

власника майна - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000563 від 02.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з указаним клопотанням, у якому просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 29.07.2019 року в справі № 295/11241/19 арешт на автомобіль марки «VOLVO» FN 12.460, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 є законним власником транспортного засобу та не є підозрюваним у кримінальному провадженні, перебуванням майна під арештом у вигляді заборони розпорядження ним порушуютья його права як власника і на теперішній час потреба в перебуванні майна під арештом відпала, так як всі процесуальні (слідчі) дії з ним проведено.

У судовому засіданні власник майна та його представник вимоги клопотання підтримали з наведених у клопотанні обставин. В останнє судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання. У поданій заяві заявник просив здійснити розгляд клопотання без його участі, вказаши про підтртимання вимог клопотання.

Прокурор в останнє судове засідання не з`явився, належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, направив до суду заяву, зазначивши в ній, що заперечує проти скасування арешту, оскільки автомобіль є речовим доказом, який підлягає зберіганню.

Заслухавши власника майна та його представника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Житомирським РУП Житомирського ВП ГУНП у Житомирській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000563 від 02.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 29.07.2019 року в справі № 295/11241/19 задоволено клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000563 та накладено арешт на автомобіль марки «VOLVO» FN 12.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , який був вилучений 02.07.2019 р. під час огляду місця події шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та використання. Підставою для накладення арешту на майно слідчим суддею зазначено те, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні та необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

У подальшому ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 13.09.2019 року в справі № 295/13360/19 частково задоволено клопотання ОСОБА_3 та скасовано арешт на майно у вигляді заборони володіння та використання транспортного засобу автомобіля марки «VOLVO» FN 12.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишено арешт у вигляді заборони розпорядження (розукомплектування, відчуження) відносно вказаного майна, зобов`язано безоплатно повернути автомобіль ОСОБА_3 .

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна може бути скасованим повністю або частково, якщо за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, буде доведено, що відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

За наведених обставин, враховуючи, що автомобіль марки ««VOLVO» FN 12.460, д. н. з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт у вигляді заборони розпорядження, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, та арешт накладено на це майно було накладено обґрунтовано, а також необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, при цьому на виконання ч. 1 ст. 174 КПК України заявником не доведено, що потреба у застосуванні арешту на вказане майно відпала і про наявність таких обставин слідчим та прокурором до суду не повідомлено, та оскільки згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, томуслідчий суддя не знаходить підстав для скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000563 від 02.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1