У Х В А Л А

05 листопада 2021 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 захисника підозрюваного ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острійки, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, розлученого, що має на утриманні двох малолітніх доньок, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий по матеріалам кримінального провадження № 0002120 від 10.09.2021 в межах строків досудового розслідування, без визначення застави, -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2021 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження № 0002120 від 10.09.2021 в межах строків досудового розслідування, без визначення застави, вмотивоване наступним.

Слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні з № 0002120, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Досудовим розслідуванням ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 09.09.2021 у вечірній час, тобто до початку вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 , домовились із ОСОБА_12 та ОСОБА_5 про спільне вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний намір, 09.09.2021, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 прийшли до квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_7 та постукали до вхідних дверей квартири, на що потерпілий ОСОБА_7 їх відчинив. В цей час, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , керуючись спільним умислом, спрямованим на вчинення розбійного нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснили напад на потерпілого, а саме, ОСОБА_11 наніс удар дерев`яною битою ОСОБА_7 в область тулуба від якого останній не втримав рівноваги та впав на підлогу коридору квартири. В подальшому, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , керуючись спільним умислом, спрямованим на вчинення розбійного нападу, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, проникнувши до квартири, умисно нанесли численні удари руками, ногами, дерев`яною битою по голові, обличчю та тулубу потерпілого, який лежав на підлозі. Після цього, ОСОБА_5 дістав та направив на потерпілого ОСОБА_7 предмет, схожий на пістолет, який приніс із собою. При цьому, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, які потерпілий ОСОБА_7 сприйняв як реальну загрозу своєму життю, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пред`явили потерпілому вимогу передати грошові кошти в сумі 2000 доларів США, на що потерпілий повідомив про відсутність такої суми.Не отримавши від ОСОБА_7 грошових коштів, ОСОБА_11 з корисливих мотивів, відкрито заволодів - вирвав із рук потерпілого належний йому мобільний телефон марки «HUAWEI»Y7 золотистого кольору у чорному чохлі, вартістю 1800 гривень та поклав до своєї кишені. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_11 відкрито заволодів ключами від квартири та ключами до автомобіля марки «OPEL» моделі «COMBO», які лежали на тумбочці та грошовими коштами в сумі 1200 гривень, що знаходились в шухляді комп`ютерного столу в одній із кімнат квартири.Упродовж перебування вищевказаних осіб у помешканні потерпілого ОСОБА_7 , дії нападників супроводжувались нанесенням ударів руками та битою по тілу потерпілого, демонстрацією предмету, схожого на пістолет та словесними погрозами застосування насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого в разі не передачі грошових коштів потерпілим. Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна.

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідчим у даному клопотанні зазначено, що зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та старший слідчий клопотання підтримали, просили продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою оскільки на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Вказав також на те, що не буде ухилятись від слідства та буде з`являтися до органів розслідування та суду за їх викликом.

Захисник підозрюваного ОСОБА_13 просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, думку захисника ОСОБА_6 розглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 заявив клопотання про заслуховування його позиції в судовому засіданні. За участі представника потерпілого ОСОБА_8 потерпілий вказав, що 29.10.2021 року ОСОБА_14 наніс йому кілька ударів, речі в нього забрав ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 майже весь час були на дворі. Вказував, що ОСОБА_18 до цієї події не знав. ОСОБА_19 він відчинив сам.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002120 від 10.09.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий та прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання не довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, а саме: незаконно впливати на потерпілого та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також суд бере до уваги особу підозрюваного, те що він має постійне місце проживання за адресою проживання своїх батьків.

На думку слідчого судді, ризик зазначений у клопотанні, а саме п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, не доведено органами досудового розслідування, оскільки свідки в даному кримінальному провадженні допитані.

Судом встановлено достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт слідчий суддя враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК), та коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі "Вренчев проти Сербії"), а також дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків за місцем проживання, репутацію, майновий стан.

Підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час тримається під вартою, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки.

З урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 (в тому числі відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від суду) слідчий суддя вважає, що, не зважаючи на серйозність висунутої підозри та передбачене за неї покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, а також відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 та вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є достатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.

Пункт 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", вказує на те, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

На даний час не проведено експертизу про визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 .

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, разом з тим до підозрюваного ОСОБА_5 слід застовувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Таким чином, аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 184, 186, 192 - 194, 196, 205, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження №30002120 від 10.09.2021 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острійки, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, розлученого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, що за адресою: АДРЕСА_1 строком до 10.12.2021 в межах строку досудового розслідування.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії цілодобового домашнього арешту залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово до 10.12.2021, включно.

Вважати, що термін дії ухвали до 10.12.2021 включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з під варти з-зали суду негайно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_20 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язків покласти на Білоцерківський РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддяОСОБА_1