Провадження № 1-кс/686/8484/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Хмельницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:

16.08.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність Хмельницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій просить зобов`язати службових осіб Хмельницької обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 93 КК України за заявою від 05.08.2021 та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 05.08.2021 звернувся до Хмельницької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 93 КК України (в редакції 1960 року).

Однак, відомості до ЄРДР внесені не були.

Скаржник в судове засідання не з`явився, у поданій скарзі зазначив, що просить проводити розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя вважає за можливе прийняти рішення по суті скарги за відсутності скаржника, слідчого, на підставі наданих сторонами доказів.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ N 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_4 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Також і Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Із наданих слідчому судді сканокопій матеріалів перевірки за зверненням ОСОБА_3 убачається, що 05 серпня 2021 року ОСОБА_3 було подано до Хмельницької обласної прокуратури заяву про вчинення, на думку скаржника, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), а саме умисного вбивства, вчиненого на замовлення за попереднім зговором групою осіб.

Ознаки кримінального правопорушення вбачав у тому, що не пізніше травня 1980 року невстановленими службовими особами Комітету УРСР було сплановано убивство ОСОБА_5 .

2 жовтня 1980 року суддя Київського міського суду ОСОБА_6 на виконання незаконних вказівок службових осіб КДБ УРСР за попередньою змовою з прокурором ОСОБА_7 , адвокатом ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 діючи з єдиною метою для реалізації злочинного умислу на убивство ОСОБА_5 виніс вирок, яким ОСОБА_5 було незаконно визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 62 КК УРСР та ч.2 ст. 70 КК РРФСР з призначенням покарання 10 років примусових робіт і 5 років заслання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер під час відбування незаконного покарання у таборі в ВС-389736-1 біля села Кучино, Пермський край, РРФСР.

У 1990 році прокурор УРСР ОСОБА_10 опротестував вирок судової колегії в кримінальних справах Київського обласного суду від 7 вересня 1972 року і вирок судової колегії в кримінальних справах Київського обласного суду від 2 жовтня 1980 року.

У тому ж році, Постановою Пленуму Верховного Суду УРСР і Ухвалою судової колегії по кримінальних справах Верховного Суду УРСР, ОСОБА_11 був посмертно реабілітований.

А тому вважає, що суддя ОСОБА_6 на виконання незаконних вказівок співробітників Комітету державної безпеки УРСР, за попередньою змовою у групі осіб сумісно з прокурором ОСОБА_7 , адвокатом ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами діючи з єдиною метою позбавлення життя ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення.

Означена заява буле зареєстрована у Хмельницькій обласній прокуратурі 09.08.2021 за № 31/1-19202-21 та у подальшому скерована до ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому.

Вбивство - це винне, протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Об`єктивна сторона злочину «Умисне вбивство» характеризується; 1) діянням - посяганням на життя іншої особи; 2) наслідками у вигляді фізіологічної смерті потерпілого; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками. Суспільне небезпечне діяння при вбивстві може проявитися у дії, спрямованої на порушення функцій чи анатомічної цілісності життєво важливих органів іншої людини або бездіяльності.

Суспільно небезпечним наслідком вбивства є настання фізіологічної (незворотної) смерті потерпілого.

Причинний зв`язок між вказаними вище діянням і наслідками має бути необхідним - смерть потерпілого є закономірним результатом діяння винної особи, а не третіх осіб або яких-небудь зовнішніх сил.

Листом № П-3495/14-01-01-21 від 19.08.2021 року за підписом начальника Першого СВ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_13 заявнику було надано відповідь, згідно якої відомості, які викладені у поданому зверненні, не містять обставин, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення і які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення працівниками правоохоронних органів, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя погоджується з таким висновком органу досудового розслідування, оскільки заява ОСОБА_3 про вчинення суддею Київського міського суду ОСОБА_14 та іншими особами злочину не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про умисне винне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 вказаними у заяві суб`єктами.

Таким чином, заява не містить обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

При розгляді скарги слідчий суддя також враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

При цьому слід зазначити, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Судові рішення та процесуальні дії суду при розгляді цивільної, кримінальної, адміністративної справи, можуть бути переглянути виключно у порядку та на підставах визначених відповідним процесуальним законом.

У зв`язку з цим, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Хмельницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1