н/п 1-кс/953/9448/21
"01" жовтня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
представників власника майна адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
1)Книга білого кольору формату А4 з написом «Книга вагаря», яка
прошита та пронумерована на 96 арк.;
2)Зошит з біло-синьою обкладинкою з чорновими записами на 15 арк.;
3)Лист А4 з зображенням схеми земельних ділянок на 1 арк.;
4)Інвентарна опис майна ДП ДГ «Кутузівка» на 4 арк.;
5)Інвентарна опис майна ДП ДГ «Кутузівка» на 4 арк., що знаходились у володінні Державного підприємства «Дослідне господарство «Кутузівка» інституту сільського господарства Північного сходу НААН України» (розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Кутузівка, вул. Шкільна, б. 6.
10.09.2021на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у період часу з 10:30 по 12:12 годину, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Кутузівка, вул. Механізаторська, б. 16, було проведено обшук нежитлової будівлі Державного підприємства «Дослідне господарство «Кутузівка» інституту сільського господарства Північного сходу НААН України».
В ході проведення обшуку виявлено та вилучені предмети на які прокурор просить накласти арешт.
Вилучення вказаних предметів було метою проведення обшуків згідно ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.
В ході досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту, а саме позбавити осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину.
На підставі вищевикладеного сторона обвинувачення, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України вважає, що підставою арешту майна є наявність підстав вважати, що майно є доказом злочину та метою арешту є забезпечення збереження речових доказів.
У судове засіданні прокурор не заявився, повідомлявся шляхом направлення повістки на електронну пошту Харківської обласної прокуратури, враховуючи відсутність інших засобів зв`язку ( в клопотанні відсутній номер телефону прокурора) та дводенний термін передбачений для розгляду клопотання про арешт майна.
Представники власника майна проти задоволення клопотання заперечували зазначаючи, що вилучені документи під час обшуку не є тими документами які зазначені в ухвалі суду про обшук та клопотання не містить конкретних даних які дають підстави вважати вилучені документи речовими доказами.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення адвокатів, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Майно на яке просить накласти арешт прокурор вилучене 10.09.2021р., після чого 13.10.2021р. поштовим зв`язком подане до суду клопотання про його арешт.
14.09.2021р. слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесена ухвала про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання даної?ухвали.
29.09.2021вказану ухвалу було отримано прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7
01.10.2021р. клопотання повторно подано до суду , із виправленими (як зазначено у клопотанні) недоліками.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3, ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
-правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 98 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів та запобігання можливості його пошкодження, знищення.
Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 01.09.2021р. наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем господарської діяльності Державного підприємства «Дослідне господарство «Кутузівка» інституту сільського господарства Північного сходу НААН України» - нежитлової будівлі за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Кутузівка, вул. Механізаторська, б. 16, з метою вилучення фінансово-господарської документації ДП «Дослідне господарство «Кутузівка» інституту сільського господарства Північного сходу НААН України» за період з 2002р. 8 місяців 2021р., а саме: договорів , актів виконаних робіт, накладних, інших первинних документів , платіжних документів, податкових і звітних документів , комп`ютерної техніки, чорнових записів.
Відповідно до с.1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Даних та доказів, які б свідчили, що вилучені - «Книга вагаря», Інвентарні описи майна ДП ДГ «Кутузівка» , Лист А4 з зображенням схеми земельних ділянок є первинними документами або податковими чи звітними документами , і містять відомості про господарськи операції за період з 2002р. 8 місяців 2021р., для відшукання яких слідчим суддею наданий обшук, прокурором не надано.
Також під час обшуку вилучений зошит з біло-синьою обкладинкою з чорновими записами , однак що саме містить вказаний зошит чи стосується він господарських операцій за період з 2002р. 8 місяців 2021р., надані матеріали не містять.
Слідчим постановою від 10.09.2021р. визнані вилучені під час обшуку документи речовими доказами, однак сам постанова не містить ні детального опису документів, ні обґрунтування чи є вилучене майно знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тобто, даних які-б свідчили , що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, надані копії матеріалів кримінального провадження не містять .
Приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В даному випадку, втручання у власність шляхом накладання арешту на майно не є виправданим, оскільки прокурором не доведено необхідності такого арешту та наявності для цього правової підстави.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновків про відсутність підстав для задоволення клопотання
Керуючись ст. ст. 8, 9, 16, 22, 98, 170-173, 175, 233, 237, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1