Справа №295/2566/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_3 подане слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000446 від 10.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідування встановлено, що з 28.02.2013 року ОСОБА_3 проходив військову службу на посаді старшого оперуповноваженого 2 сектору 2 відділу головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим у військовому званні капітан.

Під час проходження служби ОСОБА_3 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст. ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог розпорядження ОСОБА_3 до 30.03.2014 року повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ,вул. Володимирська, 33).

Діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_3 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.

Таким чином, ОСОБА_3 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

13.08.2015 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.

26.08.2015 прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 оголошено в розшук ОСОБА_3 та прийнято рішення про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

20.08.2015, 16.09.2016, 27.09.2016, 26.04.2017, 05.01.2018, 20.07.2018, 25.02.2019 та 31.07.2019 слідчими суддями Корольовського районного суду м.Житомира за клопотанням сторони обвинувачення надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 408 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, до останнього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав клотання та просив його задовольнити.
Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 перебуваючи на свободі переховується та буде переховуватись від органів досудового розслідування, може вчиняти інші кримінальні правопорушення майнового характеру, існує обґрунтована необхідність в затриманні підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 188-190 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити до 22.04.2022.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді; відкликання ухвали прокурором.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1