справа №619/4005/19
провадження №1-кс/619/960/21
УХВАЛА
іменем України

06 вересня 2021 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
підозрюваногоОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001334 від 05.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, про арешт майна,

установив:
До суду надійшло клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт рухомого майна, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , а саме транспортний засіб, марки «Honda» моделі «Аccord» р/н НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що у провадженні СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001334 від 05.10.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України. 05 серпня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 246 КК України, а саме: незаконна порубка дерев, що заподіяла істотну шкоду, вчинена за попередньою змовою групою осіб, а також незаконна порубка дерев, що заподіяла істотну шкоду, вчинена повторно. З метою збереження майна, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , на яке може бути накладене стягнення у випадку винесення вироку, а також з метою недопущення відчуження майна, та на підставі п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України виникла необхідність в накладенні арешту на майно останнього, а саме на транспортний засіб марки «Honda» моделі «Аccord» р/н НОМЕР_1 , яким ОСОБА_4 володіє на праві приватної власності.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому.
У судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував проти його задоволення, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких підстав.
У провадженні СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001334 від 05.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 жовтня 2019 року до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення з СБУ про те, що за адресою: Харківська область, Харківській (Дергачівський) район, с. Сіряки; невстановлена особа здійснює незаконну порубку лісу. 11 липня 2020 року до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення лісника ОСОБА_6 , про те що за адресою с. Сіряки, у кварталі 343 Дергачівського лісництва, невстановлені особи незаконно знищують та перевозяться дерева породи дуб. 05 серпня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 246 КК України.
Прокурор звернулася до слідчого судді з клопотання про арешт майна на підставі п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Отже, у разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 4 ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суд повинен враховувати: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Прокурор не довела необхідності арешту автомобіля марки «Honda» моделі «Аccord» р/н НОМЕР_1 , оскільки слідчому судді не було надано доказів пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 2 ст. 169 КПК України копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.
Частиною 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
У задоволенні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001334 від 05.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1