Житомирський апеляційний суд
Справа №276/785/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №285/4494/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09 липня 2021 року відносно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:
зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначено покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначено на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України при сукупності злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Богунського районного суду м.Житомира від 19.02.2021, визначено обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 9 місяців без конфіскації майна.

Строк відбування покарання обраховано з часу набрання вироком законної сили. Зарахувати в строк відбуття покарання повністю відбуте покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2021.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 06.07.2018 близько 13 год. у ОСОБА_8 , який знаходився на території Турчинецького лісництва ДП «Коростенське лісомисливське господарство», що по вул. Лісовій, 36 в смт. Нова Борова Хорошівського району Житомирської області, виник злочинний умисел, направлений на умисне, повторне, таємне викрадення акумуляторної батареї з автомобіля марки ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на території вказаного лісництва.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та сторонніми особами, підійшов до вищевказаного автомобіля, де за допомогою сили рук від`єднав акумуляторну батарею марки «Decaro 6СТ-100А (О)», вартістю 1991 грн. 65 коп. від вищевказаного автомобіля, таким чином викрав останню.
В послідуючому ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, заподіявши ДП «Коростенське лісомисливське господарство» матеріальної шкоди на загальну суму 1991 грн. 65 коп.
Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, а саме продав.
14.07.2018 близько 11 год. 00 хв. у ОСОБА_8 , який знаходився неподалік будинку №26 по вулиці Незалежності, що в смт Хорошів Житомирської області, виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «ЗАЗ-968 М», 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «ЗАЗ-968М», 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , відчинив праві передні двері вищевказаного автомобіля та проник до його салону. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_8 сів за кермо. Продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись в салоні автомобіля, за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобіля марки «ЗАЗ- 968М», 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно висновку оцінювача № 180828/82-Л від 28.08.2018 року становить 9090 грн., після чого здійснив на ньому рух по вул. Незалежності смт Хорошів Житомирської області, в напрямку с. Курганці Хорошівського району Житомирської області, таким чином, незаконно заволодів транспортним засобом.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 9090 грн. 00 коп.
26.07.2018 близько 20 год. 00 хв. у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні магазину «Волинський», що по вулиці Героїв України, 3 в смт. Хорошів Житомирської області виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме рюкзака марки «GOLD ВЕ», який належить ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 скориставшись відсутністю власника та впевнившись, що його дії не будуть помічені з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зі столу поблизу камер схову в середині приміщення магазину «Волинський», розташованого за вищевказаною адресою, викрав належний ОСОБА_10 рюкзак марки «GOLD ВЕ» вартістю 674грн. 00 коп.
Викраденим ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, а саме використовував у особистих цілях.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 674 грн. 00 коп.
26.07.2018 близько 06 год. 30 хв. у ОСОБА_8 , який перебував у приміщенні магазину «Продукти», що по вулиці Привокзальній, 28 в смт. Нова-Борова Хорошівського району Житомирської області, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з саме: мобільного телефону марки «NОМІ» моделі «І177», належного ОСОБА_11 , який останній залишив на полиці у вказаному магазині.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 скориставшись відсутністю власника та впевнившись, що його дії не будуть помічені з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу з полиці, розташованої біля холодильників з напоями у вищевказаному приміщенні магазину «Продукти», викрав належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки «NОМІ» моделі «І177» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вартість якого, згідно звіту про проведення незалежної оцінки мобільного телефону, становить 343 грн. 00 коп.
Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, а саме використовував у особистих цілях, після чого передав ОСОБА_12 .
Своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 343 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, як занадто суворий. При цьому, зазначає, що повністю визнав свою вину у вчиненому, сприяв розкриттю правопорушення, визнав всі фактичні обставини ним вчиненого. Звертає увагу, що потерпілі не мають до нього жодних претензій майнового та морального плану.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора відносно апеляційних доводів обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З висновками суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, про доведеність вини та кваліфікацію дій останнього, погоджуються автор апеляційної скарги і ніким з можливих учасників процесу також не оспорюються, а тому не перевіряються апеляційним судом. Провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку ст.349 КПК України.
При цьому, санкція ч.2 ст.185 КК України, за якою ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності, передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, в свою чергу, санкція ч.2 ст.289 КК України, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вище наведених вимог закону та правильно керувався не лише ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, але й даними про особу обвинуваченого, обставинами, що пом`якшують покарання, обставами, що обтяжують покарання, таким чином, керувався не лише принципами законності, але й принципом індивідуалізації та справедливості покарання.
Так, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 прийняв до належної уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до норм ст.12 КК України, є нетяжким (ч.2 ст.185 КК України) та тяжким (ч.2 ст.289 КК України), фактичні обставини їх вчинення, наслідки та суспільну небезпечність правопорушень, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності (т.2 а.п.22-25), на шлях виправлення не став та повторно вчинив низку умисних корисливих злочинів, на момент розгляду провадження відбуває покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 19.02.2021 за вчинення крадіжки (т.2 а.п.26-27), має негативні характеристики за місцем останнього проживання (зокрема помічений в крадіжках, в порушенні громадського порядку, розпиті спиртних напоїв, погрожує жителям села Гацьківка, т.2 а.п.50), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (т.2 а.п.49), не працює, з відповідним врахуванням думки потерпілих щодо міри покарання (поклались на розсуд суду).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті правопорушень. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Як вважає апеляційний суд в даному випадку, судом першої інстанції правильно враховано конкретні обставини провадження, особу обвинуваченого, у тому числі, й встановлену сталу схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень та, як наслідок, його стійку антисоціальну поведінку, кількість епізодів злочинної діяльності останнього, ставлення до вчиненого, у зв`язку з чим апеляційний суд переконаний, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі на відповідний строк, яке останній має відбути реально, та яке, на думку апеляційного суду, буде цілком достатнім для реальної корекції соціальної поведінки останнього та запобігання продовженню злочинної діяльності.
В свою чергу, обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі жодних переконливих обставин, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання та могли б свідчити про беззаперечну явну суворість або несправедливість призначеного покарання.
На думку апеляційного суду, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, з застосуванням ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, та в подальшому призначенні остаточного покарання останньому, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупності злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених оскаржуваним вироком та вироком Богунського районного суду м.Житомира від 19.02.2021, у виді позбавлення волі на строк 6 років 9 місяців, за мірою є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, що відповідає справедливості і меті покарання.
Саме такий захід примусу внесе відповідні корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.
Підстави вважати, що призначене ОСОБА_8 покарання за видом чи розміром не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та є явно несправедливим через суворість (ст.414 КПК України) відсутні.
Вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни з мотивів викладених в апеляційній скарзі не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09 липня 2021 року відносно ОСОБА_8 , без змін.
На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді :