Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/424/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу представника ТОВ «ВВК» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2021 у кримінальному провадженні №0001176 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
інші учасники судового засідання:
прокурор - ОСОБА_7 ,
слідчий ОСОБА_8 ,
захисник-адвокат ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на порохові заряди РСИ-12К (4АН2), що призначені для спорядження турбореактивних снарядів, є баліститним пальним (бездимним порохом) у кількості 2231,61 тон; та РСИ-12К (Ш-961У), що призначені для спорядження ракет, є баліститним пальним (бездимним порохом) у кількості 777,61 тон; загалом у кількості 3009,22 тон, які зберігаються у військовій частині НОМЕР_1 та належать ТОВ «ВВК» (код ЄДРПО 25480811).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2021 клопотання слідчого про арешт майна задоволено. Накладено арешт на порохові заряди РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон, порохові заряди РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, які зберігаються у військовій частині НОМЕР_1 та належать ТОВ «ВВК» (код ЄДРПО 25480811). Заборонено користування та розпорядження вказаним майном.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що надані органом досудового розслідування матеріали вказують про наявність обґрунтованих підозр у незаконному придбанні та зберігання на території військовій частині НОМЕР_1 службовими особами ТОВ «ВВК» порохових зарядів РСИ-12К (4АН2) порохових зарядів РСИ-12К (Ш-961У).
Слідчий суддя прийшов до висновку про можливість використання названих в клопотанні порохових зарядів як доказу, відповідність його критеріям, які визначені в ст. 98 КПК України.
В апеляційній скарзіпредставник ТОВ «ВВК» - адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.

ТОВ «ВВК» робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію машин, механізмів, обладнання підвищеної небезпеки не виконувало, жодних найманих працівників для їх виконання не залучало.

Вважає, що у діях посадових осіб ТОВ «ВВК» відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, оскільки відсутній прямий умисел на незаконне придбання та зберігання вибухових матеріалів.

Суд першої інстанції, у свою чергу, належним чином не перевірив правове обгрунтування кваліфікації злочину, викладене у клопотанні слідчого про накладення арешту, та допустив порушення норм матеріального права при винесенні свого ухвали.
В ухвалі суду першої інстанції зазначено про придбання 13.05.2010 посадовими особами ТОВ «ВВК», за результатами аукціону з реалізації майна ЗАТ «Інтер-Васт», порохових зарядів РСИ-12К (4АН2) та РСИ-12К (Ш-961 У).
В той же час, обґрунтовуючи свою ухвалу, суд першої інстанції посилався на порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107, яка набрала чинності лише 01 листопада 2011 року.
Однак, на час придбання ТОВ «ВВК» порохових зарядів (твердого ракетного палива), а саме на травень 2010 року, діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 15.10.2003 р. № 1631 «Про затвердження Порядку видачі дозволів Державним комітетом з нагляду за охороною праці та його територіальними органами».

Органом досудового розслідування нікому не пред`явлено підозру у даному кримінальному провадженні, не доведено стороною обвинувачення наявності ризиків, передбачених ст.. 170 КПК України.

Існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на його вчинення службовими особами ТОВ «ВВК» доведено не було.

Заслухавши доповідача, представника ТОВ «ВВК» - адвоката ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, думку прокурора, який заперечив стосовно заявленої апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду правана відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, правильно зазначив, що існують обґрунтовані підстави вважати про можливість використання названих в клопотанні порохових зарядів як доказу, відповідність його критеріям, які визначені в ст. 98 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення та пред`явлення підозри. Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Так, судом першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2021 № 0001176, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до висновку експертів № КСЕ-19/112-21/6139 від 04.08.2021 предмет циліндричної форми довжиною близько 52 см, діаметр 7,3 см, в центральній частині скрізний клапан діаметром близько 2 см. є елементом порохового заряду марки РСИ-12К (4АН2) що призначені для спорядження турбореактивних снарядів, є баліститним пальним (бездимним порохом), що належить до категорії вибухової речовини метальної дії, здатна до вибухового перетворення.
Відповідно до висновку експертів № КСЕ-19/112-21/6140 від 05.08.2021 предмет призмовидної форми довжиною близько 84 см, з найбільшим діаметром 13,5 см та меншим діаметром 9 см, в центральній частині якого скрізний канал, на округлій зовнішній частині покриття зеленого кольору, є елементом порохового заряду марки РСИ-12К (Ш-961У) що призначені для спорядження ракет, є баліститним пальним (бездимним порохом), що належить до категорії вибухової речовини метальної дії, здатна до вибухового перетворення.
Порохові заряди РСИ-12К (4АН2) та РСИ-12К (Ш-961У), призначені для спорядження турбореактивних снарядів і спорядження ракет відповідно, є баліститним пальним (бездимний порох) і належать до вибухових матеріалів призначених для військового використання.
Вищевказані вибухові матеріали не включені до Переліку вибухових матеріалів промислового призначення, виробництво яких підлягає ліцензуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2015 № 1137 (зі змінами), відповідно до наданої інформації ліцензія на їх виробництво Державною службою України з питань праці не видавалась та до Переліку вибухових матеріалів, допущених до постійного виробництва та застосування, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17.06.2021 № 72, вони не включені.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що службові особи ТОВ «ВВК» придбали та здійснюють зберігання порохові заряди РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон, порохові заряди РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, на території військовій частині НОМЕР_1 . Проте, названі порохові заряди згідно висновку експерта та відповіді Державної служби з питань праці належать до вибухових матеріалів та не включені до переліку вибухових матеріалів, які допущені до постійного виробництва та застосування. Перебування названих порохових зарядів на території військовій частині НОМЕР_1 засвідчено протоколом огляду від 29.07.2021.
Надані органом досудового розслідування матеріали вказують про наявність обґрунтованих підозр у незаконному придбанні та зберігання на території військовій частині НОМЕР_1 службовими особами ТОВ «ВВК» порохових зарядів РСИ-12К (4АН2) порохових зарядів РСИ-12К (Ш-961У).

На даний час досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, проводяться процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів, тому з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про накладення арешту на майно, оскільки незастосування арешту може призвести до приховання, пошкодження, знищення майна.
Так, колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно накладено арешт у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на порохові заряди РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон, порохові заряди РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, які зберігаються у військовій частині НОМЕР_1 та належать ТОВ «ВВК» (код ЄДРПО 25480811), шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.
Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, судом першої інстанції не встановлено, не встановлено це і під час апеляційного перегляду.
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищезазначене майно, діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи, які викладені в апеляційній скарзі стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.
Так, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. 173, 174, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ВВК» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2021, якою накладено арешт на порохові заряди РСИ-12К (4АН2) у кількості 2231,61 тон, порохові заряди РСИ-12К (Ш-961У) у кількості 777,61 тон, які зберігаються у військовій частині НОМЕР_1 та належать ТОВ «ВВК» (код ЄДРПО 25480811) та заборонено користування та розпорядження вказаним майном без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2