Справа № 735/529/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/55/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.021.270.340.000.616 від 01.03.2021, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_6 повернуто прокурору.

Місцевий суд повернення обвинувального акта прокурору мотивував відсутністю в ньому відомостей про співучасника злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , що унеможливлює об`єктивний розгляд кримінального провадження.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить повернути справу в прокуратуру для з`ясування всіх обставин і фактів. Просить повернути йому автомашину «Тоуоtа RAV4» і всі документи на неї, та його особисті речі. Зазначає, з ухвалою місцевого суду по суті згоден, хоча суд і не визнав порушень, а також фабрикації матеріалів справи.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу місцевого суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, місцевим судом під час підготовчого засідання встановлено, що на розгляді Коропського районного суду Чернігівської області перебуває два обвинувальні акти щодо двох осіб, які обвинувачуються у вчиненні одного злочину. Так, у кримінальному провадженні №0000616 від 01.03.2021 під час досудового розслідування повідомлено про підозру двом особам - ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. У подальшому, на виконання вимог КПК України, у зв`язку із досягненням згоди з підозрюваним ОСОБА_9 на укладення угоди про визнання винуватості, матеріали відносно нього 31.05.2021 виділено в окреме провадження та скеровано до суду окремо з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості. Таким чином, ОСОБА_9 на даний час не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000616 від 01.03.2021, тому відомості про нього як про обвинуваченого не можуть бути зазначені в обвинувальному акті. Водночас, зазначення у фактичних обставинах інкримінованих ОСОБА_6 діянь ідентифікуючих відомостей про особу іншого співучасника, як на те вказує суд в оскаржуваному рішенні, є грубим порушенням права на захист цієї особи, оскільки за результатами розгляду провадження буде ухвалено судове рішення, яке встановить наявність або відсутність в діях ОСОБА_6 та співучасника складу злочинів, що буде здійснено без участі такого співучасника. Більш того, якщо за результатами розгляду буде ухвалено обвинувальний вирок, то таким рішенням підтвердиться винуватість особи, яка не брала участь у судовому розгляді, та була позбавлена можливості захищатись від обвинувачення у даному кримінальному провадженні. Те, що стороні обвинувачення були відомі анкетні відомості двох співучасників злочину, не дає права прокурору при складанні та затвердженні обвинувального акту висувати обвинувачення особі, яка не є учасником кримінального провадження. За таких обставин, вважає, що зазначення у фактичних обставинах злочину відомостей про його вчинення за попередньою змовою з «особою, матеріли відносно якої виділено в окреме провадження» є єдиним правильним формулюванням обвинувачення ОСОБА_6 , яке підтверджує його вчинення групою осіб за попередньою змовою, проте без зазначення анкетних відомостей про таку особу, що не порушує її права на захист. Тим більше, що на стадії складання обвинувального акту матеріали відносно ОСОБА_9 дійсно були виділені в окреме провадження. З доводів ухвали суду випливає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який складався до 14.06.2021, став «невідповідний» вимогам з КПК України уже після відмови у затвердженні угоди щодо ОСОБА_9 02.07.2021, що є нелогічним висновком. Крім того, судом в оскаржуваному рішенні зазначено про те, що стороною захисту заявлено клопотання про об`єднання кримінальних проваджень щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в одне провадження. Одночасно, таке клопотання стороною захисту не заявлялось, а судом за результатами розгляду такого клопотання ухвалено рішення, що фактично стало обґрунтуванням підстав для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 .. Також незрозумілими та незаконними є доводи суду щодо неможливості проведення в майбутньому допиту ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні та його статусу. Так, у підготовчому судовому засіданні суд не має права вирішувати питання про допит певних осіб. Відповідно до ст. 315 КПК України, суд лише розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику осіб до суду для допиту. Таке клопотання сторони обвинувачення чи захисту не заявляли. Одночасно, у даному випадку судом, за власної ініціативи, наперед ухвалено рішення про необхідність допиту ОСОБА_9 .. Також, у порушення ст.ст. 314-315 КПК України, судом взагалі не з`ясовано думку сторони обвинувачення про можливість призначення справи до судового розгляду, порядок його проведення тощо.

На апеляційну скаргу прокурора від обвинуваченого надійшло заперечення, в якому він просить залишити ухвалу місцевого суду без змін.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, ОСОБА_6 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що з 26.02.2021 по вечірній час 28.02.2021, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, на автомашині марки «Тоуоtа RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув до приміщення комунального закладу «Ріпкинський історико-краєзнавчий музей» Ріпкинської селищної ради, який розташований по вул. Любецька, 3, у смт. Ріпки, Чернігівської області, де, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях, проник до приміщення музею, звідки таємно повторно викрав музейні експонати, чим спричинив матеріальні збитки на загальну суму 13750 грн.

2. У подальшому в період з 26.02.2021 по вечірній час 28.02.2021, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна на автомашині марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув до приміщення Вихвостівського музею повісті М.М. Коцюбинського «Fata Morgana» комунального закладу «Тупичівська сільська бібліотека», який розташований по вул. Покровська, 116, с. Вихвостів, Чернігівського (Городнянського) район Чернігівської області, де, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях, проник до приміщення музею, звідки таємно повторно викрав музейні експонати, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 13975 грн.

3. У подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи у смт. Короп, Чернігівської області, 28.02.2021, у вечірній час вступив у злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, щодо здійснення таємного викрадення чужого майна, а саме майна комунального закладу «Коропський регіональний історико-археологічний музей» Коропської селищної ради. При цьому, відповідно до обумовленого плану між співучасниками, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, мала прибути до приміщення музею у нічний час з 28.02.2021 по 01.03.2021 на автомашині марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою сприяння ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення майна та подальшого його переміщення з місця вчинення злочину. Так, у нічний час з 28.02.2021 по 01.03.2021, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 прибув до комунального закладу «Коропський регіональний історико-археологічний музей» Коропської селищної ради по вул. Вознесенська, 2, смт. Короп, Чернігівської області, де шляхом зриву навісних замків проник до приміщення музею, звідки таємно повторно викрав грошові кошти у сумі 4978 грн., які належать ОСОБА_10 , та музейні експонати, чим спричинив матеріальні збитки на загальну суму 13348 грн. У свою чергу особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 01.03.2021, у нічний час прибула на місце події на автомашині марки «Тоуоtа RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 та допоміг ОСОБА_6 , завантажити викрадені речі до зазначеної автомашини та перемістити їх до приміщення готелю КП «Інформаційно-Туристичний центр «Космос» за адресою: вул. Поштова, буд. 6, смт. Короп, Чернігівська область, чим посприяв ОСОБА_6 , вчинити таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що задоволенню підлягає лише апеляційна скарга прокурора.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього кодексу.

У ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як вбачається з матеріалів провадження, місцевим судом під час підготовчого засідання установлено, що на розгляді Коропського районного суду Чернігівської області перебуває два обвинувальні акти щодо двох осіб, які обвинувачуються у вчиненні одного злочину.

Так, у кримінальному провадженні №0000616 від 01.03.2021 під час досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

У подальшому, у зв`язку із досягненням згоди з підозрюваним ОСОБА_9 на укладення угоди про визнання винуватості, матеріали відносно нього 31.05.2021 виділено в окреме провадження та скеровано до суду окремо з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_9 на даний час не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000616 від 01.03.2021, тому відомості про нього як про обвинуваченого не можуть бути зазначені в обвинувальному акті.

Водночас, зазначення у фактичних обставинах інкримінованого ОСОБА_6 діяння ідентифікуючих відомостей про особу іншого співучасника, як на те вказує суд в оскаржуваному рішенні, є грубим порушенням права на захист цієї особи, оскільки за результатами розгляду провадження буде ухвалено судове рішення, яке встановить наявність або відсутність в діях ОСОБА_6 та співучасника складу злочину, що буде здійснено без участі такого співучасника. Більш того, якщо за результатами розгляду буде ухвалено обвинувальний вирок, то таким рішенням підтвердиться винуватість особи, яка не брала участь у судовому розгляді, та була позбавлена можливості захищатись від обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Крім того, стороні обвинувачення були відомі анкетні відомості двох співучасників злочину, але це не дає права прокурору при складанні та затвердженні обвинувального акту висувати обвинувачення особі, яка не є учасником кримінального провадження, бо на стадії складання обвинувального акту матеріали відносно ОСОБА_9 були виділені в окреме провадження.

З доводів оскаржуваної ухвали місцевого суду випливає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який складався до 14.06.2021, «невідповідний» вимогам КПК України уже після відмови у затвердженні угоди щодо ОСОБА_9 02.07.2021.

Крім того, судом в оскаржуваному рішенні зазначено, що стороною захисту заявлено клопотання про об`єднання кримінальних проваджень щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в одне провадження. У той же час таке клопотання стороною захисту не заявлялось, а судом ухвалено рішення, що фактично стало обґрунтуванням підстав для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 .

Доводи місцевого суду щодо неможливості проведення в майбутньому допиту ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні та його статусу також є незрозумілими та незаконними.

У підготовчому судовому засіданні суд не має права вирішувати питання про допит певних осіб. Відповідно до ст. 315 КПК України, суд лише розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику осіб до суду для допиту. Таке клопотання сторони обвинувачення чи захисту не заявляли. Одночасно, у даному випадку, судом за власної ініціативи наперед ухвалено рішення про необхідність допиту ОСОБА_9 .

Також, у порушення ст.ст. 314-315 КПК України, судом взагалі не з`ясовано думку сторони обвинувачення про можливість призначення справи до судового розгляду, порядок його проведення, тощо. Розгляд був зведений лише до обговорення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, за результатами якого судом ухвалено оскаржуване рішення.

Протиріччя мотивувальної частини оскаржуваного рішення не дозволили суду постановити законну ухвалу. Так, суд посилається на вимоги ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Стороною обвинувачення встановлено фактичні обставини, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 , і саме в цьому обсязі таке обвинувачення має розглядатись судом.

Одночасно, у противагу власним висновкам, суд вказує на порушення стороною обвинувачення процесуального закону в частині відсутності відомостей про іншого обвинуваченого в обвинувальному акті, хоча ОСОБА_9 не є обвинуваченим у кримінальному провадженні, як зазначалось вище, і це виходить за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.

Колегія суддів вважає зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону істотними, а тому ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Прохання ОСОБА_6 повернути автомашину з документами і речі не підлягає задоволенню бо справа не розглянута по суті.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 376, 405, 407, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4