Справа № 646/455/22
№ провадження 1-кп/646/424/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2022 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001098 від 23.12.2021 відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Водолага, Нововодолазького р-ну, Харківської обл., українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.12.2021 за ч.1 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України іспитовий строк на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , вчивши 02.12.2021 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за яке вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.12.2021 його визнано винуватим та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком на 2 роки (вирок не набрав законної сили), вчинив повторно злочин проти власності за наступних обставин.

23 грудня 2021 року, у денний час доби, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік від магазину «Фокстрот» за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 2, помітив раніше йому незнайомого неповнолітнього ОСОБА_6 , 2005 року народження, який тримав у руці належний йому мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі «Galaxy J5», де у нього і виник раптово злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння поміченим ним мобільним телефоном. Надалі, ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, прослідував за неповнолітнім ОСОБА_6 до провулку Ващенківського у м. Харкові, де неподалік від буд. № 23, обрав найбільш сприятливий для вчинення злочину час, скориставшись відсутністю можливих очевидців, які б могли завадити реалізації злочинного ним задуму, несподівано та раптово для неповнолітнього ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, використовуючи фактор несподіванки, вихопив з правої руки неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі «Galaxy J5» у чохлі чорного кольору, вартістю 1050 гривень, та з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на зазначену суму.

Неповнолітній потерпілий та його законний представник у призначене судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю.
На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності неповнолітнього потерпілого та його законного представника.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно (грабіж).
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 надав наступні свідчення: 23 грудня 2021 року, у денний час доби, приблизно о 12:00 год., перебуваючи неподалік від магазину «Фокстрот» за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 2, помітив раніше йому незнайомого хлопця, у руці мобільний телефон, після чого він прослідував за ним до провулку Ващенківського у м. Харкові, де неподалік від буд. № 23, вихопив з правої руки хлопця мобільний телефон та з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ним фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії ч. 2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно (грабіж).
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нова Водолага, Нововодолазького р-ну, Харківської обл., українець, громадянин України, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.12.2021 за ч.1 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України іспитовий строк на 2 роки, на обліку у лікаря нарколога та лікаря- психіатра не перебуває.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення, у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Крім того, відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду 24.10.2003 року N 7, коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
На підставі вищевикладеного, вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.12.2021 року слід виконувати самостійно.
Цивільний позов не заявлений.
Скасувати арешт накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.01.2022.
Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.12.2021 відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні № 102 від 12.01.2022 року в розмірі 1716,10 грн.
Скасувати арешт накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.01.2022 року на тимчасово вилучене 23.12.2021 під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в період часу з 19:53 год. По 20:10 год., в присутності понятих у ОСОБА_4 , а саме, банківську картку «А-Банк» Visa № НОМЕР_1 , яка дійсна до 03/28, яка на праві власності належить ОСОБА_6 .
Речові докази по кримінальному провадженню:
DVD диск зберігати в матеріалах кримінального провадження;
банківську картку «А-Банк» Visa № НОМЕР_1 , яка дійсна до 03/28 повернути власнику ОСОБА_6 ;
мобільний телефон марки «Ergo», моделі F285 Wide, чорного кольору повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1