Провадження № 1-кп/752/697/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007675 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рашівка, Галяцького р-ну, Полтавської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2016 р.н., із середньою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
Обвинувачений 10 вересня 2019 року приблизно о 15 години 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по сухому, чистому дорожньому покриттю, п`ятої смуги руху вулиці Саксаганського в місті Києві, в напрямку від вулиці Велика Васильківська, і виконуючи маневр лівого повороту на регульованому перехресті вулиць Саксаганського - Антоновича, порушив пункти 2.3 б), 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, а саме: будучи неуважним, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, виконуючи маневр лівого повороту не переконався, що це буде безпечним, не дав дорогу пішоходу, виїхав на регульований пішохідний перехід, де передньою частиною свого транспортного засобу, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який на зелений сигнал пішохідного світлофора перетинав проїзну частину вулиці Антоновича, з ліва на право відносно його напрямку руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог п. п. 2.3 б), 10.1, 16.12 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду про те, що 10.09.2019 приблизно о 15-00 год. на перехресті вулиць Саксаганського - Антоновича, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , допустив це через неуважність. Вже пригальмовуючи біля зебри він відчув удар. Спитав у потерпілого чим допомогти, на що потерпілий відповів, щоб він зачекав, бо той застрахований у Приватбанку. Вони пішли через дорогу, де працівник банку викликав потерпілому швидку « ОСОБА_8 ». Він викликав поліцію. Приїхала поліція, подію вони оформлювали вже у банку. Він бачив, що у потерпілого ушкодження, та його відвезли у лікарню. На наступний день він пропонував потерпілому відшкодування у розмірі 20 тисяч гривень, але потерпілий сказав, що ще не має чеків та не знає яка сума. Потім адвокат потерпілого сказав, щоб відшкодували в межах страхової суми 200 тисяч гривень.

Цивільний позов не визнав. Щодо матеріальної шкоди то зазначив, що розуміє потерпілий отримав тілесні ушкодження, проте він застрахований, та у той же день звернувся до своєї страхової компанії "Уніка", про що надав повідомлення про реєстрацію страхового випадку. Страхова компанія відповіла, що чекає щоб звернувся потерпілий та рішення суду. Моральну шкоду визнає у розмірі 5 тисяч гривень, вважає, що 100 тисяч не відповідає нормам виваженості та співрозмірності. Крім того, зауважив, що перебування у клініці значно перевищило витрати на лікування. Шкодує, що так сталося. Просив не позбавляти права керування, оскільки неофіційно працює водієм, їздить у відрядження.

Суд, ураховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження таких доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , документів, які стосуються речових доказів та судових витрат, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися.
Предметом дослідження був цивільний позов і матеріали на його обґрунтування та документи, які стосуються обвинуваченого та даних які його характеризують.
При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини кримінального провадження: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який відноситься до невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, неофіційно працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання враховуючи положення ч. 2 ст. 5 КК України в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України в редакції Закону, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення у виді штрафу.

Вирішуючи питання, щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та щиро розкаявся, зробив відповідні висновки, неофіційно працює водієм. Також окремо суд враховує те, що кримінальне правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому є необережним, а тому суд вважає за можливе не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, а також надасть можливість обвинуваченому продовжити працювати.
Потерпілим до обвинуваченого було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, так ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 52288 грн., моральну шкоду у розмірі 100000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн. (т. 1 а.с. 20-90). У подальшому потерпілим подана заява про збільшення позовних вимог, а саме стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 60112 грн. 61 коп. та моральної шкоди у розмірі 100000 грн. (а.с. 98-120)

Від представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 надійшло клопотання про здійснення судового розгляду без участі позивача та його представника за наявними у справі доказами.

Залучений співвідповідач СК «Уніка» у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілого у цілому слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Як встановлено у ході судового розгляду цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у СК «Уніка», між тим в ході судового розгляду не знайшло підтвердження того, що потерпілий звертався до зазначеної компанії з вимогою відшкодування матеріальної та моральної шкоди в межах страхового випадку. Більше того, незважаючи на залучення судом у якості співвідповідача СК «Уніка» протокольної ухвалою, позивачем не уточнено які суми та з кого підлягають стягненню. Також при вивченні цивільного позову встановлено, що обставини щодо отриманих потерпілим тілесних ушкоджень не відповідають тим, що відображені у висновку есперта (потерпілий зазначає про перелом 4-9 ребер зліва, двобічна після травматична пневмонія, лівобічний післятравматичний ексудативний плеврит, у той час як висновком підтверджується наявність у ОСОБА_6 закритої травми грудної клітки перелом 4,5 ребер зліва, забій паренхіми середньої долі правої легені, синці, садна лівої верхньої кінцівки), що також може впливати на суми виплат.

Таким чином, зважаючи на необхідність більш детального та об`єктивного з`ясування суми збитків, можливість та потребу залучення до розгляду позову страхової компанії, оскільки ступінь цивільної відповідальності обвинуваченого залежить від вирішення питання щодо наявності підстав для відшкодування майнової і моральної шкоди страховою компанією, суд позбавлений можливості прийняти обґрунтоване рішення з приводу заявленого позову, у зв`язку із чим вважає за необхідне залишити позов без розгляду для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортним засобом.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернуто під зберігальну розписку власнику, залишити йому ж за належністю.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку судової-автотехнічної експертизи № 12-1/2241 від 17.10.2019 у розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) 06 коп.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 042-1937-2019 від 22.10.2019 у розмірі 1796 (тисяча сімсот дев`яносто шість) 90 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1