ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000051 від 24.05.2021 року, на підставі обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беркузівка Канівського району Черкаської області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, не депутата, з неповною середньою освітою, який працює вантажником у «Спектр Пейджінг», раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

за участі: сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшов обвинувальниий акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України. Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 22 червня 2021 року між підозрюваним та прокурором, тому згідно з вимогами ст. 474 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.

Суд визнає доведним, що в один із днів вересня 2020 року, точної дати та часу не встановлено, у ОСОБА_3 , який знаходився в м. Києві, та попередньо домовився із невідомою особою про послуги з виготовлення посвідчення водія, виник кримінально-протиправний намір, направлений на отримання підробленого документа - посвідчення водія на своє ім`я та його подальше використання. Після цього, в один із днів вересня 2020 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи в місті Києві, діючи з прямим умислом, передав невідомій особі свою фотокартку та свої анкетні дані, для подальшого виготовлення підробленого посвідчення водія на своє ім`я. За кілька днів, ОСОБА_3 особисто отримав від невстановленої особи, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.09.2020 видане на ім`я ОСОБА_3 із його фотокарткою, яке виготовлене не державним спеціалізованим підприємством, що здійснює його випуск, тобто не відповідає встановленому зразку. 24 травня 2021 року, приблизно о 10:22 год, працівниками відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, на автодорозі М-12 191 км Стрий-Знам`янка, за порушення правил дорожнього руху зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , котрий діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи, що посвідчення водія видане на його ім`я є підробленим, на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, що посвідчує право керування транспортним засобом відповідної категорії, надав працівникам відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.09.2020 року, видане на ім`я ОСОБА_3 , яке виготовлене не державним спеціалізованим підприємством, що здійснює його випуск, тобто не відповідає встановленому зразку, тим самим використав завідомо підроблений документ. Тому ОСОБА_3 , винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Згідно з угодою про визнання винуватості від 22.06.2021 року підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину за ч. 4 ст. 358 КК України. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Всі фактичні обставини справи вказані правильно. Також пояснив суду, що угоду уклав добровільно і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити цю угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа, що згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставин, визначених ст.ст. 66, 67 КК України, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості від 22.06.2021 року між прокурором Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000051 внесеному 24.05.2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Речові докази посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.09.2020 року видане на ім`я ОСОБА_3 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 858,10 грн за проведення технічної експертизи документів від 27.05.2021 року №СЕ-19/120-21/5365-ДД.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Підволочиський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1