УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржниці ОСОБА_3 (особисто),

представника скаржниці ОСОБА_4 (діє на підставі ордеру від 23.12.2021),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) на рішення дізнавача Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі Солом`янське управління поліції) від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження № 0000654 від 06.03.2021,

В С Т А Н О В И В:

10.12.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій скаржниця просить суд:

- скасувати рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000654 від 06.03.2021 відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яка 30.09.2021 винесена дізнавачем відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, копія якої вручена заявниці дізнавачем - 08.12.2021.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 10.12.2021 для розгляду відповідної скарги визначено слідчу суддю ОСОБА_1 . Скаргу фактично передано слідчому судді по реєстру 14.12.2021.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.12.2021 за вказаною скаргою було відкрито провадження, розгляду скарги призначено на 16.12.2021.

У зв`язку з неявкою дізнавача у судове засідання, призначене на 16.12.2021 та невиконанням ухвали від 14.12.2021 в частині надання матеріалів справи кримінального провадження внесеного 06.03.2021 до ЄРДР за № 0000654, розгляд справи відкладався на 23.12.2021.

Матеріали справи містять судову повістку, адресовану Солом`янському УП ГУНП у м. Києві, якою про судове засідання призначене на 23.12.2021, з відміткою про її отримання відповідним органом 17.12.2021.

У судове засідання 23.12..2021 з`явилися скаржник та її представник.

У судове засіданні 23.12.2021 уповноважена особа Солом`янського управління поліції не з`явилась. Будь-яких заяв та клопотань від Солом`янського управління поліції не надійшло. Вимоги ухвали в частині надання матеріалів справи кримінального провадження внесеного 06.03.2021 до ЄРДР за № 0000654 не виконано.

Отже, Солом`янським управлінням поліції Головного управління поліції Національної поліції у місті Києві явку представника у судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо скарги, суд не повідомлено.

Суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, заслухавши думку скаржника та її представника, враховуючи строки розгляду зазначеної категорії справ, визначені ч. 2 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), приймаючи до уваги положення ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду, а також принцип диспозитивності та змагальності кримінального провадження (ст.ст. 22, 26 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду відповідної скарги за участі скаржника та її представника.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у судовому засіданні здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

Представник скаржника у судовому засіданні надав усні пояснення, навів доводи на підтвердження вимог скарги. Скаржниця підтримала позицію свого представника, вимоги скарги просила задовольнити.

Доводи, наведені у судовому засіданні в цілому збігались з тими, що викладені у письмовій скарзі, за змістом якої вказано, зокрема, наступне:

«Повідомляю, що в провадженні дізнавача відділу дізнання: Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України, де мене залучено у якості потерпілого.
За фактичними обставинами кримінального провадження встановлено, що 27.12.2019 року, 06.10.2020 року, 27.10.2020 року, в денний час, ОСОБА_5 / АДРЕСА_1 /, маючи прямий: умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю (хуліганство), у вигляді пошкодження майна - моїх вхідних дверей до квартири, яка мені належить на праві приватної власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , безпричинно, з хуліганських мотивів, скориставшись вільним доступом до вхідних дверей моєї квартири, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, підходив до моєї вхідної двері, де діючи з особливою зухвалістю, за допомогою невідомого мені предмету, здійснював чисельні порізи та вм`ятини на сталевому полотні на моїй вхідній двері, тим самим заподіяв мені матеріальну шкоду.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 / АДРЕСА_1 / скоїв хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.296 КК України.
Так, 30.09.2021 року дізнавачем відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , винесена постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, копія якої вручена мені дізнавачем 08.12.2021 року, а копії: постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, яка 30.09.2021 року винесена дізнавачем відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, копія якої вручена мені дізнавачем - 08.12.2021 року та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.12.2021 року за № 0000654 від 06.03.2021 р., де вказано про закриття кримінального провадження - 30.09.2021 року, мною приєднано до даної скарги слідчому судді /Додатки №№ 1, 2/.
Вважаю, що постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, яка 30.09.2021 року винесена дізнавачем відділу дізнання Солом`янського управління поліції Г вловного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, є незаконною, безпідставною, невмотивованою та підлягає скасуванню, з слідуючих підстав.
Так, всупереч вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, яка 30.09.2021 року винесена дізнавачем відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, не вказано вміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови та їх належне обґрунтовування, а зазначено незаконні, необгрунтовані, немотивовані, не логічні висновки дізнавача про те, що: «Проведеним досудовим розслідуванням підтвердити чи спростувати повідомлення з приводу мотивів, обставин та самого факту кримінального правопорушення не вдалося, що в свою чергу ставить під сумнів винність сторонніх осіб у вчиненні даного діяння» та «Враховуючи відсутність ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони злочину орган досудового розслідування приходить до переконання, що подальше проведення досудового розслідування по даному факту є недоцільним так як кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення».
Також, у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України, яка 30.09.2021 року винесена дізнавачем відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, дізнавачем викривлено дані щодо періоду скоєння кримінальних проступків з боку ОСОБА_5 по відношенню до мене, а саме: замість «27.12.2019 року, 06.10.2020 року, 27.10.2020 року», вказано лише один та у періоді часу - «на протязі жовтня місяця 2020 року».
Крім того, дізнавачем відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , розпочато проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, без повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 06.03.2021 року як прокурора, так і мене, що видно зі змісту повідомлення про початок проведення досудового розслідування від 06.03.2021 року як прокурора, так і мене, які є не підписаними та містять дату - 06.03.2021 року, коли досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводила дізнавач відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві Токарева, а не дізнавач відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 ..
Також, 08.12.2021 року, при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, мною встановлено факт пропажі, зникнення з матеріалів даного кримінального провадження, поданих мною у адресу дізнавача матеріалів: заяви (клопотання) від 23.07.2021 року щодо проведення допитів ОСОБА_5 , інших сусідів у якості свідків та щодо обставин справи; клопотання від 26.08.2021 року щодо трьох неявок для проведення допиту ОСОБА_5 , з поданням слідчому судді клопотання про застосування примусового приводу; заяви (клопотання) від 04.10.2021 року щодо допиту дружини ОСОБА_5 , інших свідків та щодо обставин справи, при цьому, у мене є копії зазначених поданих мною у адресу дізнавача матеріалів, які пропали, зникли з матеріалів даного кримінального провадження, а копії зазначених поданих мною у адресу дізнавача матеріалів, які пропали, зникли з матеріалів даного кримінального провадження, мною приєднано до даної скарги слідчому судді /Додаток № З/.
Крім того, під час досудового розслідування, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, дізнавачем відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , не виконано слідуючи процесуальні, слідчі дії, а саме:
- не проведено огляд речей - моєї двері, яка пошкоджена 3 боку ОСОБА_5 , під час вчинення хуліганських дій; визнати її речовим доказом, з передачею мені на відповідальне зберігання;
- не проведено допит ОСОБА_5 / АДРЕСА_1 , який скоїв відносно мене кримінальний проступок про обставини кримінального провадження;
- не прийнято міри для встановлення свідків-очевидців скоєного відносно мене кримінального правопорушення, у даному кримінальному провадженні, а у кримінальному провадженні має місце лише формальний рапорт ДОП Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві;
- не проведено одночасний допит між мною, як потерпілою та ОСОБА_5 про обставини кримінального провадження;
-не проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_7 (допитана у якості свідка від 08.07.2021 року), з застосування фотозйомки та відеозапису;
-взагалі не розглянуто всі подані мною клопотання в порядку ст.220 К1ІК України, у адресу дізнавача Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві;
-не проведено судово-товарознавчу експертизу у кримінальному провадженні відносно моєї двері, яка пошкоджена з боку ОСОБА_5 , під час вимкнення хуліганських дій, на предмет встановлення вартості пошкодженого майна - пошкодженої належної мені двері, про що мною подавалося клопотання у адресу дізнавача, яке не розглянуто;
-не проведено судово-психологічну експертизу відносно мене, про що мною подавалося клопотання у адресу дізнавача, яке не розглянуто;
-не проведено судово-трасологічну експертизу у кримінальному провадженні відносно моєї двері, для встановлення конкретного виду (характерних особливостей) знаряддя, інструмента, агрегату за слідами його дії, установлення механізму (способу) здійснення пошкодження вхідної двері.
Вказане свідчить про те, що є підстави для скасування рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, яка 30.09.2021 року винесена дізнавачем відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_8 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.»

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, дослідивши обставини, викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК. Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.
За змістом ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова дізнавача складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, за змістом ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, при її винесенні дізнавач зазначив наступне:

«Досудовим розслідуванням з допиту потерпілої ОСОБА_3 , встановлено, що її сусід ОСОБА_5 на протязі жовтня місяця 2020 року пошкодив їй вхідні двері до її квартири АДРЕСА_3 .
Разом з тим відповідно до ст. 296 КК України основний безпосередній об`єкт хуліганства є громадський порядок. Його додатковим факультативним об`єктом можуть виступати здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека.
Проведеним досудовим розслідуванням підтвердити чи спростувати повідомлення з приводу мотивів, обставин та самого факту кримінального правопорушення не вдалося, що в свою чергу ставить під сумнів винність сторонніх осіб у вчиненні даного діяння.
Згідно ч. 1, 4 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Враховуючи відсутність ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони злочину орган досудового розслідування приходить по переконання, що подальше проведення досудового розслідування по даному факту є недоцільним так як кримінальне запровадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.»
Однак, вказана постанова не містить змісту обставин, які є підставами для її прийняття, їх обґрунтування, при цьому як стверджує скаржник, докази, на підставі яких дізнавач прийшов до викладених у постанові висновків, у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Слідчий суддя нагадує, що відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Під час розслідування слідчий, дізнавач здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, дізнавач не наводить жодного доказу, на яких вона ґрунтується.

Слідчий суддя погоджується з доводами, викладеними в скарзі, зазначаючи, що усіх можливих слідчих дій у провадженні не здійснювалося.
Жодної конкретної процесуальної дії, яка була проведена під час досудового розслідування не вказано. Жодних вказівок, які б свідчили на розслідування вказаного провадження не зазначено. Постанова про закриття кримінального провадження містить лише формальний опис, без зазначення будь-якої конкретної інформації, зокрема щодо того, які саме слідчі дії були проведені, які були отримані результати, яким чином встановлювалася інформація щодо свідків чи очевидців, які могли б підтвердити факт скоєння кримінального проступку.

Враховуючим викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прийняте дізнавачем оскаржуване рішення не ґрунтується на належних та допустимих доказах, які б свідчили про законність його прийняття.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55).

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), N 15007/02, п. п. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

До повноважень слідчого судді у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

При цьому, слідчий суддя, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 40-1 КПК України, не має повноважень надати конкретні вказівки (зобов`язати) слідчому чи дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій, дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б з існування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою тверджень чи неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, з ретельним аналізом доводів, викладених скаржником.

Отже, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, без повного, об`єктивного дослідження доказів справи та з`ясування всіх обставин справи, тому слідчий суддя дійшов переконання, що з метою виконання вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 28, 40-1, 220, 284, 303, 307, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження № 0000654 від 06.03.2021, задовольнити.

Постанову дізнавача відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві ОСОБА_6 від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000654 від 06.03.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1