Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

23 вересня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 серпня 2021 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задоволено. Продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 26 серпня 2021 року по 24 жовтня 2021 року включно.
З матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000064 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 вказує, що сторона обвинувачення жодним чином і жодним доказом не довела, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправдане та необхідне. На думку захисника, сторона обвинувачення не зазначила, на які саме ризики вона посилається у своєму клопотанні і не підтвердила ті ризики, на які вона посилається та той факт, що такі ризики продовжують існувати. Вважає, що стороною обвинувачення не було доведено неможливості застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Зазначає, що ОСОБА_6 має поганий стан здоров`я та немає на меті переховуватися від суду. Просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду від 26 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання піл вартою та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
Прокурор ОСОБА_5 під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказав, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду; незаконного впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інші кримінальні правопорушення. В обґрунтування своїх доводів прокурора ОСОБА_5 зазначив наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- може переховуватись суду, а саме є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 усвідомлюючи відповідальність у разі визнання його винним за вчинений ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів суду, покинувши межі країни, чи змінити місце проживання, вчасно не з`являтися на виклик;

- може незаконно впливати на свідків та потерпілих, а саме, впливати на свідків - безпосередньо учасників затримання, потерпілих та інших свідків, оскільки судом будуть братися до уваги показання, дані лише під час судового розгляду;

- може вчинити інше кримінальні правопорушення, а саме, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 29.12.2016 року Здолбунівським районним судом за ч.4 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (відбув покарання 19.06.2019 року обвинувачуються у вчиненні нового злочину;

В обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні прокурор ОСОБА_5 наголосив, що продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, так, як жоден інший із запобіжних заходів не здатен запобігти переліченим вище ризикам та забезпечити перебування обвинуваченого ОСОБА_6 за місцем проживання, своєчасне з`явлення до суду.

Крім того, наголосив, що відсутні підстави вважати про захворювання

ОСОБА_6 , які б перешкоджали його утриманню під вартою.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Зазначені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційної інстанції дані стосовно наявності в ОСОБА_6 постійного місця проживання враховуються апеляційним судом, однак не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.
За наведеного суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та виключає собою можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3