Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/2651/21
Номер провадження 1-кп/948/4/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000451 від 26.08.2021р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, військовозобов`язаного, перебуває в незареєстрованому шлюбі, не працює, не депутата, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України

в с т а н о в и в :

формулювання обвинувачення та кваліфікація дій особи
Згідно обвинувального акту від 23.11.2021р., досудовим розслідуванням установлено, що 22.08.2021 року о 02 год 05 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 2106 днз НОМЕР_1 , та рухався по вул. Радевича в м. Карлівка Полтавського району Полтавської області в напрямку центру м. Карлівка, при цьому державні номерні знаки вказаного автомобіля мали підсвітку невстановленого зразка.
Під час патрулювання о 02 год 05 хв, начальник СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_6 , спільно зі старшим інспектором цього відділу капітаном поліції ОСОБА_7 , на службовому автомобілі Mitsubishi Outlander днз НОМЕР_2 , який обладнаний спеціальними світлозвуковими приладами та має символіку Національної поліції України, поблизу перехрестя вул. Радевича та вул. Січових Стрільців у м. Карлівка, виявив автомобіль ВАЗ 2106 днз НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по вул. Радевича в м. Карлівка в напрямку центра міста, на якому державні номерні знаки мали підсвітку невстановленого зразка, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 121 ч. 1 КУпАП.
З метою зупинки вказаного транспортного засобу та припинення адміністративного правопорушення, працівниками поліції були увімкнені сигнальні проблискові маячки синього кольору, на які ОСОБА_5 відреагував та зупинився на узбіччі дороги, після чого, намагаючись уникнути відповідальності, швидко вийшов з автомобіля та пересів на переднєпасажирське місце, що було зафіксовано на відеореєстратор службового автомобіля Mitsubishi Outlander днз 0486.
Після цього, капітан поліції ОСОБА_6 , будучи одягненим в формений одяг, маючи при собі службове посвідчення працівника поліції, являючись працівником правоохоронного органу відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», виконуючи покладені на нього обов`язки щодо припинення правопорушення, з метою припинення протиправних дій, підійшов до автомобіля ВАЗ 2106 днз НОМЕР_1 та відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», представився працівником поліції, попередньо повідомивши причину зупинки. Потім, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу - начальнику СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_6 у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також з метою уникнення відповідальності, передбаченої ст. ст. 121, 130 КУпАП, наніс удар правою рукою в ділянку зап`ястя лівої руки ОСОБА_6 , після чого почав тікати в напрямку вул. Івана Франка. В подальшому, коли ОСОБА_6 , наздогнав ОСОБА_5 , останній пошкодив формений одяг поліцейського, а саме схопив лівою рукою за правий рукав футболки ОСОБА_6 та смикнув, в результаті чого відірвав його. Далі ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії направлені на доведення злочинного умислу до кінця, неодноразово виривався при затриманні та при одяганні ОСОБА_6 спецзасобу - кайданок на праву руку ОСОБА_5 , який лівою рукою відмахувався від нього, при цьому наносячи удари по обох руках працівника поліції.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 171 від 31.08.2021 року, в результаті неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця на лівому передпліччі в нижній третині, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; забитої рани в ділянці лівого променево-зап`ясткового суглоба, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
За таких обставин, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Відомості про укладену угоду
23.11.2021р. між прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої, підозрюваний зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.65 КК України, сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 345 КК України у виді 2 років позбавлення волі зі звільненням від покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, і погоджується на призначення узгодженого покарання та затвердження угоди.

Прокурор та захисник вважають, що угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом, порушень при її укладенні не допущено.

Мотиви суду
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, класифікується, як нетяжкий, за яким шкода завдана потерпілому ОСОБА_6 , але він 23.11.2021р. надав згоду на укладення вказаної угоди, правова кваліфікація злочину вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим у його вчиненні, а отже умови угоди не суперечать вимогами КПК та КК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені п.1 ч.4 зазначеної норми, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що учасники судового розгляду ствердили в судовому засіданні.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання за ч.2 ст. 345 КК України у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком.

Вирішуючи питання визначення тривалості іспитового строку, суд, враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, відсутність судимостей в обвинуваченого, вважає за необхідне визначити останньому тривалість іспитового строку на мінімальний термін, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його процесуальну поведінку.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.11.2021р. у кримінальному провадженні №0000451 від 26.08.2021р. між прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1