Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

18 листопада 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000083 від 08.10.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2021 року задоволено частково клопотання слідчого СВ ВП №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №№ 0000083 від 08.10.2021 року та накладено арешт на майно, а саме:
-на автомобіль марки «Volvo», модель FH12 62 R, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження вказаним автомобілем, без позбавлення права користування зазначеним майном;
-на дубові дошки об`ємом 3,7 м3, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль марки «Volvo», модель FH12 62 R, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги документи, які були долучені ОСОБА_6 в судовому засіданні та які підтверджують про належність йому автомобіля на праві власності, також документи на зайняття підприємницькою діяльністю, а саме вантажними перевезеннями. Наголошує, що судом не доведено, що існує реальна загроза зміни або знищення даного речового доказу, а тому скасування накладеного арешту на автомобіль ніяким чином не відобразиться на повному, всебічному та неупередженому розслідуванні кримінального провадження.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, тому що п`ятиденний термін на апеляційне оскарження закінчувався вихідним днем.

ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі вказує, що в судовому засіданні ним було долучено до справи копії документів, підтверджуючих про належність йому дубових дощок, а саме товарно-транспортна накладна від 07.10.2021 року №368701, накладна від 07.10.2021 року №07/10, документи на право зайняття підприємницькою діяльністю з основним видом економічної діяльності лісопильне та стругальне виробництво, торгівля деревиною та інші. Однак суд взагалі не взяв до уваги його пояснення, не долучив та не дослідив долучені документи, чим порушив вимоги ст.370 КПК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на дубові дошки об`ємом 3,7 м3 та зобов`язати посадову особу СВ ВП №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області негайно повернути йому вказане майно.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, тому що п`ятиденний термін на апеляційне оскарження закінчувався вихідним днем.

Відповідно до розпорядження КМУ від 30.09.2020 року №1191-р «Про перенесення робочих днів у 2021 році», перенесено робочі дні 15 жовтня на 23 жовтня 2021 року, тобто вихідні дні були з 14.10.21 по 17.10.2021 року. Строк на апеляційне оскарження ухвали від 11 жовтня 2021 року спливав 16 жовтня 2021 року, тобто у неробочий день.

Відповідно до ч.7 ст.115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Апеляційна скарга подана до поштового відділення 18 жовтня 2021 року. Тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, визнавши причини його пропуску поважними.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянтів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження та ухвали слідчого судді, слідчим відділом поліції №2 Вараського РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 08.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Досудовим розслідуванням наразі встановлено: 07 жовтня 2021 року о 21 год. 52 хв. до відділення поліції №2 Вараського РУП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від начальника відділу прикордонної служби про те, що при в`їзді в с. Вичівка Вараського району Рівненської області прикордонним нарядом було зупинено автомобіль марки «Volvo», модель FH12 62 R, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходилися дубові дошки без відповідних документів.

Тоді ж було проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено: автомобіль марки ««Volvo», модель FH12 62 R, державний номерний знак НОМЕР_1 та 3,7 м3 дубових дощок.

Відповідно до копії витягу з реєстру платників єдиного податку №823 від 16.12.2020 року з`ясовано, що ОСОБА_6 займається підприємницькою діяльністю з видом економічної діяльності вантажні перевезення, які здійснює вищевказаним автомобілем.

Відповідно до копій документів, доданих ОСОБА_7 до апеляційної скарги, а саме товарно-транспортною накладною №368701 від 07 жовтня 2021 року, встановлено, що йому належать дубові дошки об`ємом 3,7 м3 .

08 жовтня 2021 року слідчим у кримінальному провадженні відповідною постановою вилучені речі визнані речовими доказами.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в оскаржуваній ухвалі нерухоме майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене, використане, перетворене, пересунуте, передане, відчужене чи зникнути.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 зазначив, що дубові дошки, будучи під арештом, можуть зіпсуватися, що призведе до великої матеріальної втрати для його сім`ї.

Однак прокурор ОСОБА_9 заперечив проти скасування арешту, вказавши, що ОСОБА_7 по теперішній час не було надано органу досудового розслідування документів про законність перевезення вантажу.

Доводи ОСОБА_7 про те, що накладений арешт негативно впливає на його підприємницьку діяльність не спростовують правильність висновків слідчого судді про наявність підстав на даному етапі досудового розслідування для арешту майна. На переконання колегії суддів, матеріали провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у даному кримінальному провадженні.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування слідчого ухвали судді.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна матеріальними об`єктами, що містять в собі ознаки, визначені у ст.98 КПК України, та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, знищенню речових доказів.

Доводи, наведені в апеляційних скаргах щодо відсутності доказів, які б свідчили про загрозу зміни або знищення даних речових доказів є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що дане майно має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а метою його арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, зі з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які давали б підстави для скасування постановленого судом рішення, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Поновити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2021 року залишити без змін, апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2