Справа 756/8879/21 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3930/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ,-
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.153, ч.2ст.15 ч.3 ст.152, ч.1 ст.156, ч.ч. 3, 4 ст.152 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 28.10.2021 року включно.
Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтував наявністю ризиків, передбачених п.3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовано існували на момент розгляду клопотання прокурора. Судом враховано дані про особу ОСОБА_8 , формулювання пред`явленого обвинувачення, а також тяжкість злочинів та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини у пред`явленому обвинуваченні.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу указавши на її незаконність та необґрунтованість. На думку апелянта, рішення суду не містить достатніх мотивів, які би підтверджували доцільність продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання прокурора фактично містило формальний перелік ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Апелянт, пославшись на п. 60 рішення Європейського суду з прав людини «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року, відповідно до якого, обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, звернув увагу на відсутність обґрунтованих інших підстав для продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу. На переконання захисника, твердження прокурора про те, що ОСОБА_8 відомі адреси проживання потерпілих, інформація про них тощо, носять абстрактний характер та не може бути підставою для висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Щодо констатованого ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на думку захисника він не ґрунтується на даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а пред`явлене йому обвинувачення є стримуючим для нього фактором. Просив ухвалу скасувати та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції вважав законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення;
вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою було вирішене у ході судового провадження у першій інстанції. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у ході судового провадження у суді першої інстанції та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченому під вартою. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення. Висновок суду про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини сформульованої у контексті оцінки ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, зокрема у рішеннях «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), заява № 45100/98, п. 106, від 08.02.2005 року та «Летельє проти Франції», п. 43, від 26.06.1991 року.
Так, колегією суддів визнається доведеним ризик незаконного впливу на потерплих та свідків. При цьому, указаний ризик на думку колегії суддів є значним. Колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, у тому числі щодо неповнолітніх, зокрема особливо тяжких злочинів, а також фактичні обставини їх вчинення. Наявність даного ризику стверджується можливістю вплинути обвинуваченим на свідків та потерпілих, які надали органу досудового розслідування показання, що підтверджують причетність ОСОБА_8 до інкримінованих злочинів.
Крім цього, фактичні обставини злочинів, поставлених у вину ОСОБА_8 , зокрема їх системність та тривалість, на переконання колегії суддів обґрунтовано свідчать про наявність ризику вчиненні останнім іншого злочину.

Наведене у своїй сукупності указує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції про існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що указує на наявність підстав для та продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 іншого альтернативного запобіжного заходу, то на думку колегії суддів, жодний інший запобіжний захід, передбачений ч.1 ст.176 КПК України, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити наведені вище ризики, у зв`язку із їх недостатнім стримуючим впливом за наявності зазначених вище обставин.

Підстав для зміни чи скасування ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 рокуколегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4