Провадження по справі 1-в/635/64/2022
У Х В А Л А

20 січня 2022 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30 вересня 2002 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
- 28 серпня 2003 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 23 серпня 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 15 днів;
- 28 липня 2008 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 27 липня 2012 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 393, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 22 листопада 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 17 днів,
- 21 лютого 2019 року вироком Дарницького районного суду м. Києва, зміненого вироком Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року, зміненого вироком Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі.
Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» звернувся до Харківського районного суду Харківської області з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 як особи, яка сумлінною поведінкою та чесним трудом довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_4 прибув до державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 18 грудня 2020 року із державної установи «Київський слідчий ізолятор». Працевлаштований до промислової зони установи до дільниці цеху №3 з виготовлення барабана електрокабелів, стягнень не має, заохочувався три рази. На заходи виховного характеру реагує позитивно, робить правильні висновки. Висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Творчість». Розкаюється у раніше скоєному злочині. Соціально-корисні зв`язки з близькими родичами підтримує шляхом листування. За характером спокійний, доброзичливий, товариський, цілеспрямований, має адекватну самооцінку. Під час індивідуальних бесід розсудливий, відвертий. Здатен раціонально мислити. Зовнішній вигляд охайний. Засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 фактичного строку покарання.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .
Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав.
Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 190, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
Вироком Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року вирок Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України скасовано. Призначено ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з 15 вересня 2020 року. На підставі ч.5 ст. 75 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк покарання попереднє ув`язнення з 21 липня 2020 року по 14 вересня 2020 року. У решті вирок Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року залишено без змін.
Вирок набрав законної сили 15 вересня 2020 року.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 15 вересня 2020 року, кінець строку 21 липня 2022 року.

З 18 грудня 2020 року засуджений відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)».
Станом на 21 листопада 2021 року засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 фактичного строку покарання.
Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.
Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС старшиною внутрішньої служби ОСОБА_6 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи «Темнівської виправної колонії (№100)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 від 01 грудня 2021 року, засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 22 липня 2020 року. Під час тримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав. З 18 грудня 2020 року відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, режим тримання не порушував, за що був заохочений три рази, стягнень не має. Працевлаштований до промислової зони установи, до дільниці цеху №3 з виготовлення барабана для електрокабелів, до праці ставиться з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно. Засуджений ОСОБА_4 підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджений ОСОБА_4 бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Творчість», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення та вдосконалення загальноосвітнього рівня, відвідує бібліотеку установи. Відповідно до ст. 127 КВК України засуджений ОСОБА_4 бере участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених відділення. Засуджений ОСОБА_4 підтримує соціально-корисні зв`язки з співмешканкою, шляхом листування, телефонних розмов, отримання посилок та передач, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення. На профілактичному обліку установи засуджений не перебуває.
Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити від відбування покарання умовно-достроково.
Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 , останній за час відбуття покарання має три заохочення, стягнень не має.

Як вбачається із довідки про працевлаштування засудженого в ДУ «Темнівська випрана колонія (№100)», останній з січня 2021 року працевлаштований до промислової зони установи до цеху №3.
За довідкою про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду від 02 грудня 2021 року, за вироком суду у засудженого ОСОБА_4 зазначені процесуальні витрати на користь фізичної особи у розмірі 2699 гривень. Станом на 02 грудня 2021 року на виконання до бухгалтерії ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» виконавчий лист про стягнення процесуальних витрат з засудженого ОСОБА_4 не надходив, з особового рахунку утримань не було.

Водночас, дослідивши матеріали особової справи засудженого, які відображають процес його виправлення за весь час відбування покарання, суд прийшов до висновку, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру, оскільки останній за час відбування покарання характеризувався посередньо, до праці ставився задовільно, у взаємовідносинах з іншими засудженими був конфліктний, агресивно реагував на критику, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, до виконання робіт з благоустрою установи ставився посередньо, ініціативи не проявляв, до реалізації програми диференційованого впливу «Творчість» ставився без зацікавленості, участі у суспільному житті відділення не приймав, що вбачається із характеристик на засудженого від 12 квітня 2021 року та від 17 серпня 2021 року .

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжких злочинів, двічі був звільнений умовно-достроково від відбування покарання, проте на шлях виправлення на став та знову вчинив злочин, за вчинення якого засуджений до позбавлення волі.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_4 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, поведінку та спосіб життя за весь час відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» відносно ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1