Провадження № 1-кс/161/6728/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 вересня 2021 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , особи-володільця майна ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події від 13.08.2021,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Луцької місцевої прокуратури звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 13.08.2021 в ході проведення огляду місця події, що в с. Забороль та Боголюби Луцького району.

З матеріалів клопотання вбачається, що СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 від 13.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2021 близько 23.00 год. між с. Забороль та с. Боголюби Луцького району було зупинено ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , у якого в ході огляду було виявлено і вилучено прозорий політиленовий пакет із невідомою кристалічною речовиною, вагою близько 0,1 грама.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального проступку, у період з 00 год. 05 хв. до 00 год. 30 хв. 13.08.2021 між с. Забороль та с. Боголюби Луцького району слідчим СВ проведено огляд місця події, у ході якого оглянуто та вилучено вилучено кристалічну речовину та поміщено до сейф пакету KIV1136563

Крім того, під час проведення огляду місця події 13.08.2021 між с. Забороль та с. Боголюби Луцького району, вилучено мобільний телефон «Айфон» та поміщено до сейф пакету KIV1105122.

Оскільки вказані речі, на думку прокурора та дізнавача, мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою їх дослідження органом досудового розслідування, проведення відповідних експертиз, а також правомірного утримання, тому звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Дізнавач в судовому засідання клопотання підтримав з підстав наведених у ньому, просив його задовольнити.

Особа-володілець майна та його представник, кожен зокрема, в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки речі вилучено з порушенням норм КПК України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання та додані докази, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку..
Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Зважаючи на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, в свою чергу стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на кристалічну речовину, яку поміщено до сейф пакету KIV1136563, тому, з метою забезпечення його правомірного утримання, проведення відповідних експертиз та дослідження органами досудового слідства, на неї слід накласти арешт.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Оскільки, безпосередньо в судовому засіданні дізнавачем та прокурором до клопотання не надано достатніх доказів та правових підстав щодо для накладення арешту на мобільний телефон «Айфон», який поміщено до сейф пакету KIV1105122, не доведено наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України, а тому в частині задоволенні клопотання на них слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події від 13.08.2021 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: кристалічну речовину, яку поміщено до сейф пакету KIV1136563.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

В задоволенні клопотання щодо накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон «Айфон», який поміщено до сейф пакету KIV1105122 відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини вилученого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1