Справа №295/2435/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна поданого слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 ,погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000034 від 18.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2022 близько 18 год. 50 хв ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-211040», д.н.з. НОМЕР_1 ,рухаючись по правій смузі руху проїзної частини вулиці Корольова поблизу будинку № 10 що у с. Карпівці Житомирського району Житомирської області у напрямку із с. Волосівка Житомирського району Житомирської області в темну пору доби, не дотримався Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306, проявив злочинну самовпевненість при керуванні транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки), що виразилось у наступному.
Так, водій ОСОБА_5 за вказаних вище обставин, в порушення вимог пункту 2.9 а) ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Чуднівська центральна районна лікарня» від 18.02.2022 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Рухаючись, по проїзній частині дороги вулиці Корольова поблизу будинку № 10 що у с. Карпівці Житомирськогорайону Житомирської області, ОСОБА_5 у порушення вимог пункту 2.3 б) ПДР України проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожню обстановку, що призвело до втрати безпечного керування транспортним засобом, його виїзд на зустрічну смугу руху та ліве узбіччя і подальший наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухалась по лівому узбіччю в зустрічному напрямку.

Внаслідок цього пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забою спинки носа, забою лівої гомілки, пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому велико-гомілкової кістки середньої третини лівої ноги без зміщення, пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої стегнової кістки, які відносяться відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 р № 255/791 відносяться до ступеня середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_5 при керуванні транспортним засобом вимог п.п. 2.3 б), 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_7
19.02.2022 о 12 годині 56 хвилин слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 на підставі ст. 208 КПК України затримано громадянина ОСОБА_5 та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 КПК України і ст. 236 КПК України, в період часу з 13 год. 10 хв. по 13 год. 16 хв. у присутності понятих здійснено обшук затриманого під час якого ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон чорного кольору марки «REDMI», IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із наявною в ньому сім-картою оператора «Київстар», який упаковано у сейф-пакет «ДБР» № М1004021.

19.02.2022 постановою слідчого вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Вилученні речі та документи мають важливе значення для досудового розслідування, подальшого можливого судового розгляду та в цілому є доказами у кримінальному провадженні.
19.02.2022 громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання про арешт майна підтримав та просив його задовольнити.
Розгляд клопотання проведено без виклику особи, у володінні якої знаходиться інформація, що відповідає положенням ч. 2. ст. 163 КПК України.
Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою
Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 18.02.2022 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.
Врахувавши обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що вилучені під час огляду місця події предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, взявши до уваги мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно.
Керуючись ст. ст. 107, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 19.02.2022 під час обшуку ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон чорного кольору марки «REDMI», IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із наявною в ньому сім-картою оператора «Київстар», власником якого є підозрюваний ОСОБА_5 , який упаковано у сейф-пакету «ДБР» № М1004021.

Виконання ухвали покласти на слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Богунського
районного суду м. Житомира ОСОБА_10 Перекупка