Справа № 305/2053/21
Номер провадження 1-кс/305/438/21
УХВАЛА

03.12.2021. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, українця за національністю, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заздалегідь домовившись на пропозицію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 взяти участь в незаконному переправленні групи нелегальних мігрантів через державний кордон України, тобто діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановленому досудовим розслідуванням місці погодився на пропозицію ОСОБА_7 взяти участь в незаконному переправленні групи нелегальних мігрантів через державний кордон України шляхом сприяння (перевезення) їх до м. Рахова Рахівського району Закарпатської області. ОСОБА_4 взяв на себе обов`язки по перевезенні двох осіб Ісламської Республіки Пакистан, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та однієї особи Народної Республіки Бангладеш, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою їх безпосереднього незаконного переправлення через державний кордон України, поза пунктом пропуску.

На виконання попередньої злочинної домовленості щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_4 , з невстановленого досудовим розслідуванням місця на території м. Києва, 01 грудня 2021 року, реалізуючи свій злочинний умисел щодо незаконного переправлення вказаних громадян через державний кордон України, поза пунктами пропуску, здійснив надання засобу взявши автомобіль, який перебував у його безпосередньому користуванні, а саме автомобіль марки «KIA», модель «K5», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить ОСОБА_11 , попередньо домовившись про місце посадки із ОСОБА_7 здійснив посадку вказаних осіб до свого автомобіля та діючи у змові разом із ОСОБА_7 , рухався попередньо визначеним маршрутом до державного кордону України з особами, які намагались незаконно перетнути його, однак в подальшому вищевказані особи 02 грудня 2021 року були зупинені працівниками прикордонної служби спільно з групою швидкого реагування Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області на ділянці автомобільної дороги міжнародного значення Н-09, «Мукачево - Рогатин», по вулиці Миру, поблизу будинку № 248 в м. Рахів Закарпатської області.

Відомості, щодо вказаного кримінального правопорушення 02.12.2021 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000351 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.332 КК України.

03 грудня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 02.12.2021, під час складання якого оглянуто два автомобілі; протоколом огляду місця події, під час складання якого оглянуто грошові кошти та мобільні телефони; протоколами допитів свідків, а саме трьох осіб Ісламської Республіки Пакистан: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однієї особи Народної Республіки Бангладеш: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та двох осіб Республіки Індія: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протоколами пред`явлення речі для впізнання за фотознімками, за участю трьох осіб Ісламської Республіки Пакистан: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однієї особи Народної Республіки Бангладеш: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та двох осіб Республіки Індія: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю трьох осіб Ісламської Республіки Пакистан: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однієї особи Народної Республіки Бангладеш: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та двох осіб Республіки Індія: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; повідомленням про підозру ОСОБА_7 ; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 ; документами, які характеризують особу підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Вказане кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування вказаних ризиків встановлено, що ОСОБА_4 скоїв тяжкий, умисний злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 7 років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи покарання яке йому загрожує за даний злочин перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнути у майбутньому відповідальності.

Крім того є ризик, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення.

До того ж як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 у майбутньому може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, можна прийти до висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може вчиняти дії щодо умисного затягування досудового розслідування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, особистість підозрюваного ОСОБА_4 характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення а також зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності можна прийти до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати іншим шляхом у кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку сторони обвинувачення, до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків з вищенаведених підстав.

З огляду на викладене слідчий у клопотанні просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив таке задовольнити. Вказав, що, в даному випадку, обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинення ним кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування, впливати на свідків, що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні. Окрім цього, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 є мешканцем іншої області.
Отже, на його думку, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, так як таке необґрунтоване. Жодного наміру ухилятися від слідства чи суду він не має.
Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки подане клопотання є необґрунтованим. Слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків на які вони посилаються у клопотанні. Зазначив, що підозрюваний є особою з інвалідністю, працює неофіційно таксистом, невідомі особи за винагороду попросили його відвести вказаних у клопотанні осіб до міста Яремче. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, тому, що на утриманні має бабусю, яка захворіла та потребує догляду.
Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує також практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Таким чином, вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, а також враховуючи тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважаю, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

Так, матеріалами клопотання, зокрема копіями: протоколами огляду місця події від 02.12.2021; протоколами допитів свідків, а саме трьох осіб Ісламської Республіки Пакистан: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однієї особи Народної Республіки Бангладеш: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та двох осіб Республіки Індія: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протоколами пред`явлення речі для впізнання за фотознімками; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; повідомленням про підозру ОСОБА_7 ; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 доводиться обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Дослідження цих документів у сукупності, формують у слідчого судді внутрішнє переконання про те, що мали місце обставини, зазначені у клопотанні щодо тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. При цьому, висновок про обґрунтованість підозри не констатує наявності у діях ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Окрім цього, необхідно також відмітити, що у відповідності до положень ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Як на докази про наявність ризиків передбачених ст.177 цього кодексу, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відноситься до категорії тяжких, йому може бути призначено покарання позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, а усвідомлюючи покарання яке йому загрожує за даний злочин, він перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнути у майбутньому відповідальності. Крім цього ОСОБА_4 перебуваючи на волі може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи обґрунтованість зазначених ризиків, слідчий суддя виходить також з наступного.

Так, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

З урахуванням встановленої наявності обґрунтованої підозри, вагомих доказів у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкості покарання за правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України, конкретних обставин вчиненого правопорушення, його підвищеної суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціальних обліках, є мешканцем Київської області та з огляду на матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується з слідчим та прокурором, що існують обґрунтовані ризики коли підозрюваний ОСОБА_4 намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти спроби щодо знищення, схову або спотворення будь-яких обставин які можуть мати істотне значення для встановлення істини у справі, тощо.
Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у порядку ст.208 КПК України, від 02.12.2021 ОСОБА_4 , затриманий 02.12.2021 о 17:10 год., за підставою, передбаченою ч.2 ст.208 КПК України.

Відтак, строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід обчислювати з 17 години 10 хвилин 02 грудня 2021 року.

Слідчий у прохальній частині клопотання зазначив про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави. Проте у поданому клопотанні жодним чином не обґрунтував необхідності застосування тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вирішуючи клопотання слідчого у частині не визначення розміру застави, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Нормами ч.4 ст.183 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , зважаючи на тривалість досудового розслідування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.322 КК України.

Вирішуючи питання щодо можливості визначення розміру застави ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наступне.

Нормами частини 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Частиною 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 грудня 2021 року встановлено на рівні 2481 гривні.

При визначенні розміру застави слідчим суддею враховується тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме, умисного тяжкого злочину, з корисливих мотивів та стосовно 5 осіб. При цьому, слідчий суддя не володіє будь-якими відомостями щодо міцності його соціальних зв`язків.

Таким чином, на переконання слідчого судді, застава у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою та необхідною для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків та не становитиме для нього надмірного тягару.

З огляду на викладене клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

Відтак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень та враховуючи існування ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також враховуючи недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків; зважаючи на особу підозрюваного та керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 30 січня 2022 року, о 17 годині 10 хвилин.
Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 173670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, а саме: код отримувача (ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 , з під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки:

1) прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час;

2) не відлучатися за межі Рахівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати у разі наявності закордонний паспорт.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави.

У разі невиконання підозрюваним зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1