Провадження №1-кс/523/4942/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності слідчого, підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, перебуваючої у декретній відпустці, маючої на утриманні троє неповнолітніх дітей, інваліда 3 групи по зору, раніше не судимої.

За змістом клопотання зареєстрованої та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України, -

Встановив:

7.12.2021 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до клопотання слідчого вбачається, що 5.12.2021 року приблизно о 3:59 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля приміщення чергової частини відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, розташованому по вул. Чорноморського козацтва, буд.31 у м. Одесі, діючи навмисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, агресивно поводила себе та нецензурною лайкою висловлювалася на адресу дільничного офіцера поліції відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яка виконувала покладені на неї службові обов`язки та намагалася заспокоїти останню припинити словесну бранку, однак ОСОБА_5 , не покоряючись законним вимогам працівника поліції, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла ОСОБА_7 удар правою ногою в область живота, удар правою ногою в область сідниць та удар правою рукою в область голови потерпілої, тим самим своїми діями спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканей передньої черевної стінки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин волосистої частини голови.

Дані про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України 5.12.2021 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000902 за кваліфікуючими ознаками, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

5.12.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України.

Також встановлено, що 5.12.2021 року о 5:00 годині ОСОБА_5 була затримана в порядку ст.208 КПК України відповідно до протоколу затримання особи.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 5.12.2021р., протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 5.12.2021р., медичною довідкою з КНД «Міська клінічна лікарня №1» від 5.12.2021 року відносно ОСОБА_14 та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрювана здійснила кримінальне правопорушення середньої тяжкості, санкція статті якої передбачає позбавлення волі до 5 років, офіційно не працевлаштована, враховуючи зухвалу поведінку підозрюваної, яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, нехтувала загально прийнятими нормами моралі, чинила опір в приміщенні чергової частини відділу поліції працівнику поліції, яка перебувала в стані вагітності, що у сукупності є підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на свідків, з деякими з яких вона знайома, оскільки мешкає разом з ними.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину спрямованого з застосуванням насильства щодо працівника правоохоронного органу, передбаченого ст.345 ч.2 КК України, наносила удари жінці, яка перебувала в стані вагітності, веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, поведінка підозрюваної дає підстави вважати, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим вважав за доцільне задовольнити клопотання слідчого.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання про застосування щодо її підзахисної виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики прокурором не доведені, ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, має місце проживання, де мешкає разом з родиною, на її утриманні перебуває бабуся похилого віку, матір, яка є інвалідом на психічне захворювання та потребує стороннього нагляду, сама ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи по зору з дитинства, у неї багатодітна сім`я, вона має на утримання троє малолітніх дітей, одна дитина 2012 р.н. потребує лікування, супроводжування, підзахисна позитивно характеризується за місцем мешкання, підтверджуючи свої доводи копіями документів, долучених до матеріалів клопотання, водночас вказуючи, що на теперішній час питання щодо відшкодування потерпілій спричинених збитків врегульовується, у зв`язку з чим просила обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 під час розгляду клопотання приєдналася до думки захисника та просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід, вказуючи, що вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнає, висловлюючи щире каяття, пояснюючи причину свого вчинку дурістю, що в той день був День народження її чоловіка, вона дозволила собі трохи впити, хоча їй не можна, стверджуючи, що спиртні напої не вживає, це був виняток, у неї після аварії була травма черепу, внаслідок чого, коли вона трохи вип`є у неї уривками пропадає пам`ять, також зазначаючи, що вона одна доглядає за своєю сім`єю, діти доглянуті, завжди прибрано.

У судовому засіданні слідчий СВ відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання, на запитання слідчого судді підтвердивши, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, були випадки домашнього насилля, де ОСОБА_5 є потерпілою.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрювану, а також вислухавши думку прокурора, захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню та незаконного впливу на свідків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Однак, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

Слід також зауважити, що згідно рішення Конституційного суду України у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.1, 2 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.345 ч.2 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик та обставини передбачені ст.177 КПК України, однак, при цьому прокурор не довів п.3 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи у сукупності обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, приймаючи до уваги доводи захисту щодо подальшого належного виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків; покази самої підозрюваної, з пояснень якої вбачається, що вона вину визнала повністю, не заперечуючи обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення; наявність міцних соціальних зв`язків, багатьох утриманців, постійного місця мешкання, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, так як стороною захисту було представлено документи в обґрунтування факту проживання підозрюваної в квартирі АДРЕСА_2 , те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є інвалідом третьої групи, матір`ю багатодітної сім`ї, враховуючи її поведінку під час розгляду клопотання, з якої вбачається щире каяття, усвідомлення свої провини, слідчий суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_5 не буде переховуватись від органів досудового розслідування, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, не може бути застосований до підозрюваної, так як з урахуванням наявності реальних ризиків, особи ОСОБА_5 для забезпечення належного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, достатньо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку слідчого судді буде достатнім для тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки підозрюваної.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В клопотанні слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці в рамках досудового розслідування, тобто до 5.02.2022 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Заборонити залишати місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 до 6:00 години ранку наступної доби;

2) Прибувати до кабінету слідчого СВ відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за першою вимогою.

3) Не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

5) Покласти на ОСОБА_5 обов`язок утримуватись від можливого спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на неї судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для виконання органу Національної поліції, а саме до відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000902 від 5.12.2021 року.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 5.02.2022 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1