Справа № 159/1270/21
Провадження № 1-кп/159/279/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 210 355 500 000 96 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 (з місця проживання за такою адресою знятий з реєстрації за рішенням суду), без визначеного місця проживання зі слів: фактичного мешканця АДРЕСА_2 ; гр. України, не працюючого, з освітою вищою незакінченою зі слів; одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше притягався до кримінальної відповідальності, а саме: 19.11.20 р. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт терміном на 170 год., судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 19.11.20 р. за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 170 годин, ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт на виконання п. 7 гл. 2 розд. IV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, 26.01.21 р. за місцем його проживання: АДРЕСА_2 та після роз`яснення йому порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт та того, що необхідно сумлінно ставитись до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт; попередженим, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, 26.01.21 р. під розпис отримав направлення від Ковельського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 26.01.21 р. № 321 21 до Голобської селищної ради смт Голоб Ковельського району Волинської області для відбування покарання у виді громадських робіт, згідно з яким повинен був приступити до відбування покарання 27.01.21 р., однак обвинувачений ОСОБА_4 умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт допустив невихід на роботу у такі дні: 02.02.21 р., 03.02.21 р., 04.02.21 р., 05.02.21 р., 08.02.21 р., 09.02.21 р., 10.02.21 р., 11.02.21 р., 12.02.21 р., 15.02.21 р., 16.02.21 р., 17.02.21 р., 18.02.21 р., 19.02.21 р., 22.02.21 р., 23.02.21 р. без поважних на те причин. Обвинувачений ОСОБА_4 допустив невихід на роботу на громадські роботи більше 2 - х разів протягом місяця без поважних причин, чим ухилився від відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт. Усього впродовж лютого 2021 р. обвинувачений ОСОБА_4 із запланованих за табелем на цей місяць годин, фактично відпрацював лише 10 годин, при цьому не відпрацював 160 годин громадських робіт без поважних причин. За станом на 23.02.21 р. обвинувачений ОСОБА_4 відпрацював 10 годин громадських робіт. Обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відповідно до ст. 37 КВК України він повинен дотримуватись встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, неодноразово ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, що виразилось у неприбутті до місця виконання громадських робіт, а саме: до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області - без поважних причин, чим злісно ухилився від відбування призначеного судом покарання у виді 170 годин громадських робіт.
Своїми діями, що виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.
У судовому засіданні 13.07.21 р. обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, суду показав, що визнає, що він не відпрацював громадські роботи, однак, від їх відпрацювання не ухилявся, оскільки були поважні причини невиходу на роботи: хвороба рідних. Він кілька днів ходив на громадські роботи. Однак з початку лютого він перестав відпрацьовувати громадські роботи і більше цього робити не міг, так як його бабуся була дуже хвора і його матір. Він доглядав за хворою матір"ю, а догляд потрібен був цілодобовий. Він проживає із неповнолітнім сином і за останнім також потрібен був догляд. Дитина щоденно відвідує школу. Потрібні були кошти на ліки. Він не зміг і у подальшому перестав ходити на громадські роботи. З вироком суду він був ознайомлений. Інспектор доводила до його відома про необхідність та умови відпрацювання громадських робіт; наслідки ухилення від їх відпрацювання. Він повідомляв селищній раді - секретареві, інспектору органу пробації про неможливість явки на громадські роботи у десятих числах лютого місяця; повідомив, що матері стало набагато гірше; немає з ким залишити неповнолітню дитину. У селищній раді йому нічого не сказали, а інспектор сказала приїхати до органу пробації, однак, він не прибув, ніяких заяв не подавав. По даний час він громадські роботи не відпрацював. Він неофіційно працює на сусідній вулиці неподалік місця свого проживання. За меддопомогою він звертався телефонував на швидку у квітні. Змоги вийти на громадські роботи не мав, бо не міг залишити матір та неповнолітню дитину, їздив у лікарню та по ліки. Його батьки і повнолітні брати проживали від нього через дорогу. Його матір померла у травні 2021 р.. Його бабуся проживала у с. Переспі Рожищенського району Волинської області та померла у березні 2021 р. Його батько тижнями доглядав бабусю у с. Переспі Рожищенського району Волинської області, а він підміняв його там і - навпаки. Брати доглядати матір не допомагали через зловживання спиртним та хворобу. Його дружина залишила сім`ю і вони спільно не проживають біля 3 х років та шлюб існує формально. Своє рішення не відпрацьовувати громадські роботи оцінює на даний час негативно, однак, не шкодує про те, що надав перевагу допомозі своїм рідним. На даний час він не відпрацював жодної години громадських робіт, так як змушений доглядати за неповнолітньою дитиною, яка хоча і проводить у школі біля 5 год. щоденно, однак, у випадку виконання ним громадських робіт може бути невчасно нагодована; чи він може не встигнути виконати інші необхідні по господарству роботи. Просить його суворо не карати.

Не зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, його винуватість у вчиненні цього кримінального проступку повністю підтверджується зібраними під час дізнання та дослідженими у суді доказами: показаннями свідків, письмовими доказами.

Так свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні 30.11.21 р. показала, що обвинуваченого знає по роботі; вона, працюючи на посаді секретаря Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, приймала на облік обвинуваченого для виконання ним покарання у виді громадських робіт. Останній відпрацював всього 10 год. громадських робіт за табелем, однак, у подальшому на виконання громадських робіт не виходив, покликаючись на тяжкі сімейні обставини: необхідність догляду за неповнолітньою дитиною, хвороба матері, хвороба бабусі. Їй відомо з документів, що подавались у селищну раду згодом батьком та братом обвинуваченого після припинення обвинуваченим відпрацювання громадських робіт, та з приводу надання матеріальної допомоги, відповідно, на лікування дружини, на своє лікування, що, дійсно, у обвинуваченого тяжко хворіла матір та хворіла бабуся у с. Переспі Рожищенського району Волинської області, які згодом померли. Від невизначеного кола осіб їй відомо, що дружина обвинуваченого - на заробітках; остання не позбавлена батьківських прав щодо дитини обвинуваченого. Обвинувачений проживав окремо від своїх батьків із неповнолітньою дитиною, про що їй відомо із матеріалів обстеження умов проживання дитини. Навпроти обвинуваченого проживали його батьки, брати. Документального підтвердження того, що батько чи брати обвинуваченого не могли здійснювати догляд за хворою матір`ю у період, коли обвинувачений припинив відпрацювання громадських робіт і на даний час - до селищної ради не надходило. Їй відомо, що батько обвинуваченого, хоча і на пенсії, але підзаробляв, щоб мати кошти на лікування хворої дружини, зокрема, так як виконував ремонті роботи і у неї особисто. Про хворобу та смерть бабусі обвинуваченого їй відомо зі слів батька обвинуваченого. Обвинувачений був попереджений про необхідність документального підтвердження неможливості відпрацювання громадських робіт та кримінальну відповідальність за їх невідпрацювання.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні 30.11.21 р. показала, що обвинуваченого знає по службі; вона, працюючи на посаді інспектора уповноваженого органу пробації, приймала на облік обвинуваченого для відпрацювання ним громадських робіт терміном 170 год. за вироком суду. На виклик обвинувачений не з`являвся, тому вона виїжджала по його місцю проживання. Там вона вручила обвинуваченому направлення на відпрацювання громадських робіт та роз`яснила умови відбування такого виду покарання, під розпис. Обвинувачений вийшов на відпрацювання громадських робіт, однак, через 3 дні перестав виходити на роботу. Обвинувачений покликався на те, що йому треба доглядати за неповнолітньою дитиною. Вона попередила обвинуваченого про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, підпис у чому він ставити відмовився. Документально тих обставин, що у нього хворіє матір, бабуся, що є обставини, що можуть бути розцінені як поважні до невиходу на відпрацювання громадських робіт, він уповноваженому органу пробації не надавав. На даний час відпрацюваними є лише 10 год. громадських робіт із 170 годин.

Крім того винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), повністю доводиться такими письмовими доказами у справі:

- копією вироку Ковельського міськрайсуду Волинської області від 19.11.20 р. у справі № 159/109/20 провадження № 1 кп/159/148/20 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, що набрав законної сили 22.12.20 р., згідно з яким ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 170 год.;

- копією розпорядження Ковельського міськрайсуду Волинської області від 22.12.20 р. про звернення вказаного вище вироку суду до виконання;

- копією направлення обвинуваченого уповноваженим органом пробації у Голобську селищну раду Ковельського району Волинської області від 26.01.21 р. для відбування покарання у виді громадських робіт з 27.01.21 р., з якого слідує, що обвинуваченому під розпис було вручено таке направлення до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області і під розпис роз`яснено умови та порядок відбування покарання у виді громадських робіт з 27.01.21 р.;
- копією довідки від 15.02.21 р., складеної уповноваженим органом пробації про те, що за станом на 15.02.21 р. обвинувачений не відбув 160 год. громадських робіт;

- поданням уповноваженого органу пробації про ухилення обвинуваченого від відбування покарання у виді громадських робіт від 15.02.21 р., відповідно до якого відомості у ЄРДР щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України внесено 18.02.21 р.;

- копією повідомлення Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області від 28.01.21 р. № 126/1.19, адресованого уповноваженому органу пробації, з якого слідує, що ОСОБА_4 було прийнято на громадські роботи і у зв`язку з цим було видано розпорядження № 24 ОС від 27.01.21 р.; складено графік виходу останнього на роботу за період з 27 по 29 січня 2021 р.; за період з 02 по 26 лютого 2021 р.; копією вказаного вище розпорядження Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області від 27.01.21 р. та копією вказаного вище графіка виходу засудженого на роботу;
- копіями повідомлень Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області від 29.01.21 р. № 138/1.19, 137/1.19, адресованих уповноваженому органу пробації, про те, що засуджений ОСОБА_4 у січні 2021 р. виконав заплановану за графіком на січень 2021 р. кількість громадських робіт у повному обсязі.
- копіями повідомлень Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області від 03.02.21 р. № 188/1.19, № 162/1.19, від 05.02.21 р. № 172/1.19, № 173/1.19, від 10.02.21 р. № 190/1.19, № 191/1.19, від 11.02.21 р. № 199/1.19, № 200/1.1.9, від 15.02.21 р. № 219/1.9, від 16.02.21 р. № 222/1.19, від 17.02.21 р. № 232/1.19, від 18.02.21 р. № 242/1.19, від 19.02.21 р. № 244/1.19, від 22.02.21 р. № 275/1.19, від 23.07.21 р. № 283/1.19, адресованих уповноваженому органу пробації, про те, що засуджений ОСОБА_4 02.02.21 р. - 05.02.21 р., 08.02.21 р. 11.02.21 р., 15.02.21 р. 19.02.21 р., 22.02.21 р., 23.02.21 р. не з`явився на відпрацювання громадських робіт за графіком на лютий 2021 р.;
- актом перевірки виконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 11.02.21 р., складеного представником уповноваженого органу пробації та представником Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, згідно з яким обвинувачений, отримавши направлення на відпрацювання громадських робіт від 26.01.21 р., за станом на 11.02.21 р. не відпрацював громадських робіт, що було заплановано за складеним графіком для відпрацювання на лютий місяць 2021 р. і на роботі о 12 год. 30 хв. був відсутній.
- рапортом інспектора уповноваженого органу пробації від 12.02.21 р., згідно з яким було виявлено факт невідпрацьовування ОСОБА_4 як засудженим громадських робіт у лютому 2021 р. та в ході перевірки по місцю проживання останнього той повідомив, що відпрацьовувати громадські роботи часу не має, так як у нього хвора неповнолітня дитина та матір, за якими він доглядає. Підтверджуючих документів не надав, так як за меддопомогою не звертався з власних міркувань; від надання подальших пояснень відмовився.
- листом Ковельського МТМО від 19.02.21 р. № 833/18.1 2.21 та листом КНП «Рожищенська центральна районна лікарня» Рожищенської райради Волинської області від 19.02.21 р. № 276/18 - 2.21, з яких слідує, що ОСОБА_4 за меддопомогою до Ковельського МТМО, до КНП «Рожищенська центральна районна лікарня» Рожищенської райради Волинської області в період з 01.01.21 р. по 19.02.21 р. не звертався.
- випискою з медкарти на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з якою останній за меддопомогою до Ковельського МТМО в період з 27.01.21 р. по 19.02.21 р. не звертався.
- копіями облікової картки № НОМЕР_1 щодо ОСОБА_4 , згідно з якою він взятий на облік в органі пробації 05.01.21 р. та за період з 27.01.21 р. ним відбуто лише 10 год. громадських робіт; не відбуто 160 год. громадських робіт.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений своїми умисними діями, що виразились в ухиленні як засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.
Заперечення обвинуваченого у тій їх частині, що він з поважних причин (через сімейні обставини) не відпрацював громадських робіт, суд до уваги не приймає, так як такі доводи спростовані показаннями свідків, письмовими доказами у справи, а тому суд вважає їх наданими суду з намаганням пом`якшити покарання за вчинений кримінальний проступок; уникнути відповідальності за скоєне.
Так суд, зокрема, враховує, що обвинувачений за час хвороби його матері, з останньою не проживав; з нею проживав батько обвинуваченого та двоє його дорослих братів і доводи обвинуваченого у тій їх частині, що ці троє членів сім`ї його матері не здійснювали за останньою догляду, спростовані у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_5 ; у дитини обвинуваченого є матір дружина обвинуваченого яка не позбавлена батьківських прав щодо дитини і має за законом виконувати батьківські обов`язки.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, що з 01.07.20 р. є проступком, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків; дані про особу винуватого та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, у їх сукупності.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд також враховує, що обвинувачений має визначене місце проживання, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває; має на утриманні неповнолітню дитину, з якою проживає спільно фактично; не працює та не має доходу, хоча є працездатного віку та має на утриманні неповнолітню дитину; він раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного вище, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи покарання, передбачене санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим; враховуючи невідбуту частину покарання у виді громадських робіт строком 160 годин, із застосуванням положень, передбачених ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України, чи застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 5 (п"ять) місяців.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.11.20 р. з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Строк арешту ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий:ОСОБА_1