В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 542/1633/21

Кримінальне провадження № 1-кп/542/159/21

08 листопада 2021 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021 за № 0000241 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Любимівка Каховського району Херсонської області, проживаючої та зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України, без освіти, незаміжньої, не працюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України;

В С Т А Н О В И В :
15.10.2021 близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , на автомобілі ВАЗ 21063, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули з м. Полтава в с. Вісичі Полтавського району, Полтавської області з метою пошуку продуктового магазину. ОСОБА_4 під приводом відвідати вбиральню, попросила зупинитися та вийшла з автомобіля, а водій з пасажирами направилися у сторону центру села. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна та вона, з цією метою, направилась до будинку біля якого вийшла з машини та який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_9 .

Там, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скористалася тим, що ніхто не бачить її дії, відчинивши вхідні двері, увійшла до будинку, де, пошкодивши навісний замок, проникла до жилої кімнати. Там, з гаманця у барсетці, що знаходилася на шафі, таємно викрала грошові кошти у сумі 7700 грн., купюрами номіналом 200 грн., 500 грн., 50 грн., належні ОСОБА_10 , який є сином власника господарства. Гроші ОСОБА_4 сховала у власну сумку та вийшла з будинку. Близько 14 год 40 хв., 15.10.2021 вона повернулася до автомобіля, на якому прибула на місце події, не повідомляючи присутнім про свої злочинні дії, після чого всі направилися по дорозі Полтава - Олександрія до місця свого проживання. У подальшому автомобіль був зупинений поблизу 204 км в с. Бутенки Полтавського району.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріального збитку на суму 7700 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло.

26 жовтня 2021 року між в о. начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачена підтвердила свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду, зазначив, що проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує. Судове засідання просив провести за його відсутності. Додатково зазначив, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнала беззастережно, пояснила, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до неї не застосовувалося, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості між нею та прокурором.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином. Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченою досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження - прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду від 26 жовтня 2021 року про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення зобов`язалась сприяти розслідуванню кримінального правопорушення. Враховуючи особу винної, тяжкість вчиненого нею злочину, відсутність судимостей, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторонами угоди було узгоджено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та на підставі ст. 75 КК України, сторони угоди погодили звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченою та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Потерпілий укладення угоди підтримав, просив її затвердити, призначити узгоджену сторонами міру покарання, про що свідчить його заява.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена просила затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченої ОСОБА_4 та встановлено, що вона має постійне місце проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судима, щиро розкаялася, що ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, підозрюваним.

Згідно із ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченою вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено за ч. 3 ст. 185 КК України до тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади покарання визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують її покарання. На підставі ст. 75 КК України сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, повне відшкодування завданої шкоди потерпілому, з урахуванням особи винної, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і обвинуваченою угоди про визнання винуватості, призначення останній узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі, та у відповідності до ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 174, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021 за №0000241, укладену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 та за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_10 , між в о. начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання нею винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

Скасувати арешт грошових коштів у сумі 7 700 грн, вилучених під час обшуку 15.10.2021, які належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_11 від 22 жовтня 2021 року.

Речові докази:

Гіпсовий зліпок сліду транспортного засобу, який переданий на зберігання до камери збереження речових доказів Новосанжарського ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області залишити в матеріалах кримінального провадження;

-грошові кошти у сумі 7 700 гривень, а саме: 2 купюри номіналом 50 грн №УР 9740888, ТЄ 5051163; 4 купюри номіналом 500 грн №ХД 0476962, №БВ 8611372, ЄЗ 8315101, № ХЖ 4819760; 28 купюр номіналом 200 грн, № КЄ 5680777, № СК 5746661, № ТЖ 0705329, № ХБ 1686111,№ СД 2017155, № ТЖ 6417517, № ТЕ 0867911, № ТЕ 7501666, № СД 0588988, № КВ 4333906, № СЗ 4001944, № КИ 4114455, № ТИ 5655178, № КМ 4862815, № КЄ 4507299, № УЛ 6989242, № СИ 1409754, № СЗ 2090036, № УИ 3351582, № СВ 8766216, № КЕ 5725960, № УЖ 9230282, № СГ 7494939, № ТВ 8484574, № ТЄ 4857392, № СЛ 3227519, № ЄЄ 3296071, № УН 4469716, які передано на зберігання потерпілому - повернути потерпілому ОСОБА_10 ;
-пакет «експертна служба №4010461» з поміщеною таблицею з вилученими слідами рук на чотирьох відрізках липкої стрічки та шість дактилокарт, що зберігаються у томі 1 кримінального провадження №0000241 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченій наслідків укладання угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно із ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1