справа № 399/635/21
провадження № 1-кп/399/90/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 16.09.2021 року, яка надійшла разом з обвинувальним актом та додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001131 від 02.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Павлиш, Онуфріївського району, Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, непрацюючий, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючий без реєстрації по АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
встановив:
07 серпня 2021 року, в денний час ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , належного його сестрі ОСОБА_6 , де тимчасово в період часу з початку липня по 31 серпня 2021 року проживав за дозволом власника домоволодіння. Під час цього у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю господаря домоволодіння у дворі та пересвідчившись, що його дії нікому не помітні, маючи право вільного доступу до приміщень зазначеного домоволодіння, пройшов в приміщення спальної кімнати житлового будинку вказаного домоволодіння, де із жіночої сумки ОСОБА_6 таємно викрав належні останній грошові кошти в сумі 800 грн., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В зв`язку із викладеним є достатні підстави обвинувачувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна.

Він же, 26 серпня 2021 року, в денний час, знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , належного його сестрі ОСОБА_6 , де тимчасово в період часу з початку липня по 31 серпня 2021 року проживав за дозволом власника домоволодіння. Під час цього у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку майна ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю господаря домоволодіння у дворі та пересвідчившись, що його дії нікому не помітні, маючи право вільного доступу до приміщень зазначеного домоволодіння, пройшов в приміщення сараю вказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед «Україна» вартістю з урахуванням зносу 750 гривень, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Він же, 27 серпня 2021 року, в денний час, знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , належного його сестрі ОСОБА_6 , де тимчасово в період часу з початку липня по 31 серпня 2021 року проживав за дозволом власника домоволодіння. Під час цього у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку майна ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю господаря домоволодіння у дворі та пересвідчившись, що його дії нікому не помітні, маючи право вільного доступу до приміщень зазначеного домоволодіння, пройшов в приміщення сараю вказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед «Салют» вартістю з урахуванням зносу 927 гривень 50 копійок, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, а саме таємне викрадення чужого майна та повторне таємне викрадення чужого майна - проступок та злочин, відповідальність за які передбачена ч.1, ч.2 ст. 185 КК України.

Між прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , якій на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001131 від 02.09.2021 року та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 52, 468-470, 472 КПК України, 16.09.2021 року укладена угода про визнання винуватості.
За змістом угоди про визнання винуватості 10.09.2021 року підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна та повторному таємному викраденні чужого майна, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України, вчинених за обставин, які повністю відповідають обставинам зазначеним у обвинувальному акті та зазначені вище.

Підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України, викладених в повідомленні про підозру у кримінальному провадженні №0001131 від 02.09.2021 року. В угоді зазначено, що підписуючи угоду сторони повністю погодилися з формулюванням підозри щодо обставин вказаних кримінальних правопорушень та його правовою кваліфікацією за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення та захисту, враховуючи ступінь тяжкості та характер вчинених кримінальних правопорушень, а також щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правоплорушення, добровільне відшкодування потерпілій стороні заподіяної майнової шкоди, та те, що обставини, які обтяжують покарання підозрюваного, не встановлено в розумінні ст. 67 КК України, сторона обвинувачення враховує, що підозрюваний за місцем проживання характеризується посередньо, погоджуються на призначення за вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст. 185 КК України обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді два роки обмеження волі.

Сторони погоджуються на застосування положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Із запропонованим видом та мірою покарання підозрюваний ОСОБА_3 згоден.

За змістом угоди підозрюваний ОСОБА_3 розуміє наслідки укладання та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України беззастережно визнав повністю.

Зазначив, що кримінальні правопорушення ним скоєні за обставин викладених в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості. Він розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид та міру передбаченого угодою покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Також зазначив, що угоду про визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив затвердити угоду.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, просив затвердити угоду та винести відповідний вирок на підставі угоди з покаранням, яке було узгоджене сторонами в угоді. Також прокурором зазначено, що угода укладена добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Крім цього, прокурор зазначив, що в разі, якщо суд прийде висновку про затвердження угоди, зазначив, що речові докази у справі відсутні, судові витрати також відсутні.
Захисник, адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що дана угода цілком відповідає вимогам КПК України, була укладена між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором за його присутності. Істотні умови угоди були погоджені сторонами у присутності сторони захисту. Зазначив, що дійсно підзахисний скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 ст.185 КК України, вину визнав повністю та беззастережно.

Потерпілою ОСОБА_6 відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001131 від 02.09.2021 року, в порядку визначеному ст.ст. 468-469 КПК України.

В підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином. 04.11.2021 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі, цивільний позов подавати не буде. Враховуючи положення ч. 2 ст. 474 КПК України відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2, ч. 4 (п.1), ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України зазначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Статтею 474 КПК України визначено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, то розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України, які згідно зі ст.12 КК України, є проступком та нетяжким злочином.

Судом у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, а він має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у т.ч. на отримання правової допомоги безоплатно, у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, усвідомлює, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Судом також з`ясовано у обвинуваченого, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі.

Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений (підозрюваний на стадії досудового розслідування) беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних в обвинувальному акті фактичних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання погоджена сторонами в угоді передбачена санкціями ч.1, ч.2 ст.185 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявна письмова згода потерпілого на укладення угоди, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним за участю його захисника необхідно затвердити, ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України так як вина його доведена повністю і його дії суд кваліфікує по ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджені сторонами вид та міру покарання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 16.09.2021 року між прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , якій на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001131 від 02.09.2021 року та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника підозрюваного, адвоката, ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001131 від 02.09.2021 року за ч.1, ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст. 185 КК України обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді два роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1