Справа № 559/2094/21
Провадження № 1-кп/559/277/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Дубно кримінальне провадження №0000378 по обвинуваченню

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, не одруженого, не судимого
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України

та угоду про визнання винуватості від 28 серпня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що на початку серпня 2021 року ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи всупереч ст. 6, 12, Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи на території власного господарства, по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , зірвав раніше вирощені ним рослини роду «канабіс» та залишив їх зберігатись на території власного господарства, тим самим придбав особливо небезпечний заборонений до обігу наркотичний засіб канабіс та став зберігати його по місцю свого проживання з метою подальшого особистого вживання.
10 серпня 2021 року в ході проведення огляду місця події працівниками поліції на території господарства, по місцю проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено верхів`я рослинного походження, темно-зеленого кольору, які останній зберігав для власних потреб без мети збуту, які є особливо-небезпечним, забороненим до обігу наркотичним засобом - канабіс в кількості 582 г.
28 серпня 2021 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому, яку обвинувачений повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу, розміром 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.
Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним, суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних обставин, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки не виконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнаючи винність у вчиненому кримінальному правопорушенні в обсязі обвинувачення, повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні .
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.
З урахуванням доведеності вини у вчиненному кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 309 КК України та її беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 та встановленні в ході судового розгляду пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття та сприяння у розкритті злочину, особу обвинуваченого, який є не судимим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тому суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.
При цьому суд зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у виді покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1716 гривень 20 копійок підягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Угоду про визнання винуватості від 28 серпня 2021 року у кримінальному провадженні №0000378, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, розміром 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) тисячі гривень.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 у дохід держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1716 гривень 20 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- канабіс, масою 582 г., який поміщено до картонної коробки, до якої прикріплено бирку Рівненський НДКЦ МВС із пояснювальними надписами Висновок № СЕ-19/118-21/7496 НЗПРАП, що зберігаються в камері речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області- знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1