Справа № 359/6121/21
Провадження № 1-в/359/215/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 , представника колонії ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною аудіо та відео фіксацією в режимі відео конференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
09.07.2021 засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» поклався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із особової справи, вироком Яготинського районного суду Київської області від 31.05.2013 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.08.2013 року вирок Яготинського районного суду Київської області від 31.05.2013 змінено в частині стягнення моральної шкоди. В решті вирок суду залишено без змін.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 31.05.2013 набрав законної сили 15.08.2013.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)».

Початок строку відбування покарання 05.11.2013, а кінець строку 05.11.2022.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів особової справи, зокрема останньої характеристики від 21.09.2021 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 07.11.2013. Під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. 22.11.2013 року прибув до ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» для подальшого відбування покарання. За час відбування покарання характеризувався негативно. Отримав 25 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. До праці не залучався.

Направлявся на лікування до лікувального закладу, що при державній установі ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)», останній раз 12.07.2014 року.

17.12.2018 року перебував у ДУ «Покровська виправна колонія (№17)». За час відбування покарання характеризувався негативно. За допущенні порушення установленого порядку відбування покарання тримав 4 стягнення, які погашенні у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 1 заохочення правами начальника установи. До праці не залучався.

31.05.2021 року прибув до державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» для подальшого відбування покарання. Оскільки засуджений нетривалий час перебув в установі, він є маловивченою особою, тому характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. Засудженому було запропоновано працевлаштуватися на виробництві установи, але він відмовився через відсутність бажання.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, але робить це з метою отримати поблажливість.

Відповідно до статті 123 КВК України не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених.

Відповідно до статті 127 КВК України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій.

Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу Україна підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі.

Вину у скоєному злочині засуджений ОСОБА_4 не визнав, так як не усвідомлює суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання наразі є передчасним.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали суду оголошено о 15 год. 00 хв. 26.11.2021.

Суддя ОСОБА_1