УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 220 200 000 000 001 11 від 29.05.2020 за ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно звернулася прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 .

На обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що слідчими ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування, у т.ч. за фактом переміщення культурних цінностей через митний кордон України з приховуванням від митного контролю на територію Федеративної Республіки Німеччина.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом листопада 2019 року громадянином України ОСОБА_7 , мешканцем м. Збараж Тернопільської області, на території Тернопільської області відшукано культурні цінності, а саме предмети, які являють собою фрагменти старовинних предметів посуду та дрібних знарядь, датованих пізнім римським часом, а саме третім століттям нашої ери, та є унікальними пам`ятками старовини пізньоримського часу і відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ст. 18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» є власністю України.

Так, 29.11.2019 ОСОБА_7 , розуміючи, що привласнений ним скарб з вищевказаних фрагментів посуду та предметів є пам`яткою археології і державною власністю та має особливу історичну, наукову та культурну цінність, діючи умисно, з корисливих мотивів, протиправно, використовуючи персональний комп`ютер розмістив в мережі Інтернет на сайті аукціону «Vioility.com» фотографії знайденого ним скарбу, а саме: половини великого блюда овальної форми з двома ручками, оформленими у вигляді стилізованого листя із вигравіюваним зображенням риби; ложки; ножа; продовгуватого предмету; предмету у вигляді списоподібного леза; кубку з металевою оббивкою руків`я з напівсферичною нижньою частиною та двома місяцеподібними металевими оббивками верхньої частини у якості лоту, використавши для цього нік-нейм користувача аукціону - «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На початку грудня 2019 року ОСОБА_7 під час телефонної розмови із громадянином України ОСОБА_8 домовився про протиправний продаж частини вказаного скарбу, виставленого ним раніше у якості лоту на сайті аукціону «Vioility.com».

Після цього, ОСОБА_7 18 грудня 2019 року, на виконання раніше досягнутої із ОСОБА_8 протиправної домовленості, продав останньому частину зазначеного скарбу, а саме: половину великого блюда овальної форми з двома ручками, оформленими у вигляді стилізованого листя із вигравіюваним зображенням риби; ложку; ніж; продовгуватий предмет; предмет у вигляді списоподібного леза; кубок з металевою оббивкою руків`я з напівсферичною нижньою частиною та двома місяцеподібними металевими оббивками верхньої частини.

Під час досудового розслідування отримано відомості про те, що ОСОБА_8 , попередньою домовившись із своїм близьким товаришем ОСОБА_9 (громадянин Австрії, фахівець у галузі історії та мистецтвознавства) та іншими невстановленими на даний час особами, 22.12.2019 у пункті пропуску «Чоп-Захонь» на поїзді № 32519 перетнув державний кордон України та перемістив зазначені культурні цінност для їх подальшого продажу на одному із європейських аукціонів антикваріату.

Відповідно до інформації, наданої компетентними правоохоронними органами Федеративної Республіки Німеччина, у відповідь на запит про надання міжнародної правової допомоги, ОСОБА_9 , 23.02.2020 розмістив в німецькому аукціонному домі «Hermann Historica» (Bretonischer Ring 3, Grasbrunn) половину великого блюда овальної форми з двома ручками, оформленими у вигляді стилізованого листя із вигравіюваним зображенням риби; четверту частину срібної тарілки (блюда), край якої рельєфно прикрашений карбованими перлиноподібними потовщеннями як лоти № 637 та № 638.

При цьому з метою приховання дійсного походження культурних цінностей, а саме їх знахідку під час пошукових земельних робіт на території Тернопільської області, та спосіб їх контрабандного переміщення через митний кордон України та країн Європейського Союзу, вказав, що придбав вказані вище предмети на блошиному ринку в Європі в період 1970-1990 років.

Крім того, під час досудового розслідування отримано відомості про обізнаність та можливу причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення громадянина України ОСОБА_5 , користувача номеру мобільного телефону НОМЕР_1 .

Так, встановлено, що ОСОБА_5 є знайомим ОСОБА_8 та записаний у його мобільному телефоні як « ОСОБА_10 ». В лютому 2021 року ОСОБА_5 цікавився в ОСОБА_8 про обставини проведення в нього обшуку слідчими ГСУ СБ України, а також з`ясовував в ОСОБА_8 реакцію на це ОСОБА_9 .

Вказане свідчить про обізнаність ОСОБА_5 про обставини вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, а також про його причетність до вчинення злочину.

Також ОСОБА_5 в період 2019 року працював в АТ «Укрзалізниця», що дає підстави вважати, що він безпосередньо разом із ОСОБА_8 перевіз через Угорщину до Австрії вищевказані культурні цінності або надав останньому сприяння у вивезенні набору римського срібла до країн Європейського Союзу із приховуванням від митного контролю.

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 19.09.2021 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , в результаті якого виявлено, вилучено та оглянуто смартфон Motorola Moto g7 plus, IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар», якій відповідає номер НОМЕР_1 .

Під час огляду вказаного телефону встановлено, що в ньому міститься листування ОСОБА_5 із ОСОБА_9 у месенджері «Viber», в якому ОСОБА_5 надсилає ОСОБА_9 реквізити платіжних систем, абоненти обмінюються контактами, а також фотозображеннями ювелірних предметів антикваріату, монет, обговорюють можливих клієнтів для їх придбання.

Вказаний смартфон 19.08.2021 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на зазначене, прокурор просила накласти арешт на вилучене у ОСОБА_5 майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 , власник майна ОСОБА_5 заперечували проти накладення арешту, посилаючись на те, що вилучений телефон не є речовим доказом, наявна у ньому інформація носить побутовий характер, відношення до кримінального правопорушення ОСОБА_5 не має.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, заперечення представника володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, з-поміж іншого, є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, у такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Слідчий суддя, вирішуючи питання, чи має майно, щодо якого ініційоване накладення арешту, вищезазначені ознаки, приймає до уваги, що у силу ч. 1 ст. 98 КПК до речових доказів кримінально-процесуальний закон відносить матеріальні об`єкти, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, сукупність наведених прокурором доводів з достатньою повнотою свідчить про наявність розумних підозр вважати, що вилучений мобільний телефон може бути доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчим суддею враховано достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Накласти арешт на вилучене у ході проведення 19.08.2021 обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме - на смартфон «Motorola», моделі Moto g7 plus, IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар», якій відповідає номер НОМЕР_1

На ухвалу упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Арешт майна також може бути скасований ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1