Справа № 463/7046/19
Провадження № 1-кп/456/156/2021
УХВАЛА
про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

10 грудня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий, при здійсненні судового провадження в режимі відеоконференції з Лубенським міськрайонним судом Полтавської області при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000524 від 25.09.2018 відносно ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_11 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_12 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_13 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.5 ст.191 КК України, заяву захисника ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :
10.12.2021 на адресу суду адвокатом ОСОБА_9 подано заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_1 з покликанням на такі обставини. 23.04.2021 за ініціативою судді ОСОБА_1 постановлено ухвалу про звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та порушено питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_9 . Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури провела перевірку та встановила відсутність підстав для притягнення адвоката до відповідальності. В такий спосіб суддя ОСОБА_1 намагається робити тиск на адвокатів з метою виховування у адвокатів поведінки покірності. Це не вперше суддя ОСОБА_1 звертається до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури відносно адвоката ОСОБА_9 . Після ознайомлення в засобах масової інформації з публікацією про чвари в Стрийському міськрайонному суді Львівської області, та відслідковуючи подальший розвиток подій скандальної справи, встановлено, що в даній справі постановлено виправдувальний вирок. Викладене вказує на те, що суддя ОСОБА_1 впливає на інших суддів при прийнятті рішення, а до непокірних застосовує засоби тиску, що може відбутися і у вказаному кримінальному провадженні.

Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 вказану заяву підтримали.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_6 вказану заяву підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 заяву заперечив, вважає що відсутні підстави, передбачені ст.75 КПК України для відводу судді. Вказав, що підставою для відводу адвокат вважає звернення судді ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, хоча таке рішення приймалося колегіально. Крім цього, законом передбачено таке право суду на звернення у випадках, встановлених законом. Звернув увагу, що в судовому засіданні 03.12.2021 вже вирішувалося питання про відвід судді ОСОБА_1 з приводу публікації в ЗМІ, і судом було відмовлено в задоволенні такої заяви. При цьому просить врахувати також і той факт, що навіть за умови, якщо конфлікт мав місце, він відбувся між двома суддями, а відвід, з незрозумілих причин, заявлено лише судді ОСОБА_1 . Просить в задоволенні заяви відмовити.

Представник потерпілого ОСОБА_14 при вирішенні заяви поклалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши зміст заяви, вважає, що заява захисника ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, зважаючи на наступне.

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суд звертає увагу, що вичерпний перелік підстав для відводу судді передбачений ст.75 КПК України.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваною, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

При розгляді даної заяви про відвід, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

В силу ч. 2 ст. 8 КПК України у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справі Мельник проти України (Melnik v. Ukraine), скарга № 72286/01, §22, ECHR 2006, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У справі «Білуха проти України», рішення від 09.11.2006, ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Ветштан проти Швейцарії», рішення від 28.10.1998 у справі важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.
Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о.Бріюні, Хорватія, 17.10.2015) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Статтею 75 КПК України чітко передбачено підстави для відводу судді.
Як на підставу для відводу головуючого судді ОСОБА_1 , захисник ОСОБА_9 вказує на те, що 23.04.2021 за ініціативою судді ОСОБА_1 постановлено ухвалу про звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та порушено питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_9 . Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури провела перевірку та встановила відсутність підстав для притягнення адвоката до відповідальності. В такий спосіб суддя ОСОБА_1 намагається робити тиск на адвокатів з метою виховування у адвокатів поведінки покірності. Це не вперше суддя ОСОБА_1 звертається до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури відносно адвоката ОСОБА_9 . Після ознайомлення в засобах масової інформації з публікацією про чвари в Стрийському міськрайонному суді Львівської області, та відслідковуючи подальший розвиток подій скандальної справи, встановлено, що в даній справі постановлено виправдувальний вирок. Викладене вказує на те, що суддя ОСОБА_1 впливає на інших суддів при прийнятті рішення, а до непокірних застосовує засоби тиску, що може відбутися і у вказаному кримінальному провадженні.

Доводи, викладені захисником у заяві про відвід судді, суд вважає голослівними і надуманими, з оглядку на таке.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є, крім іншого, невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків.

Статтею 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.04.2021 повідомлено Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Львівської області про наявність в діях адвоката ОСОБА_9 ознак дисциплінарного проступку у зв`язку з порушенням ним Правил адвокатської етики. Порушено перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Львівської області питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_9 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1271 від 08.12.2006; видане на підставі рішення Львівської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 08.12.2006 №9).
Колегія суддів зауважує, що дотримання адвокатом Правил адвокатської етики не може розцінюватися як «покірність» адвоката, а є його прямим обов`язком, передбаченим законом, як учасника кримінального провадження.
Суд зауважує, що питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_9 порушено перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури не особисто суддею ОСОБА_1 , а колегією суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області, шляхом постановлення судового рішення, яке набрало законної сили, і за наявності для цього підстав, передбачених законом.
Доводи адвоката ОСОБА_9 про те, що суддя ОСОБА_1 впливає на інших суддів при прийнятті рішення, а до непокірних застосовує засоби тиску, що може відбутися і у вказаному кримінальному провадженні є голослівними і такими, що не випливають з жодних фактичних даних вказаного кримінального провадження.

Так, згідно інформації, викладеної у Єдиному реєстрі судових рішень /https://reyestr.court.gov.ua/Review/101448612/ ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.11.2021 у справі № 442/3099/16-к, клопотання прокурора ОСОБА_15 про відвід судді ОСОБА_1 залишено без задоволення /суддею ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.375 КПК України викладено окрему думку. Зокрема, зі змісту ухвали суду вбачається: «В судовому засіданні прокурор ОСОБА_15 подав письмове клопотання про відвід судді ОСОБА_1 , покликаючись на те, що згідно інтернет ресурсу https://hcj.gov.ua/intervention - Реєстр повідомлень суддів про втручання в діяльність вбачається, що 16.11.2021 за №3807/0/6-21 зареєстровано повідомлення судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя». Відмовляючи в задоволенні клопотання про відвід судді ОСОБА_1 , судом, зокрема, вказано таке. «Верховний Суд у справі №285/3516/17 від 01.10.2019, у справі №185/7034/19від 05.11.2020 вказав, що статті 367, 371, 418 КПК України, які передбачають порядок ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті, не забороняють суддям готуватися до судового засідання, зокрема, вивчати матеріали провадження та готувати один чи кілька альтернативних проектів судового рішення до початку судового засідання. Колегія суддів звертає увагу, що розгляд кримінального провадження не завершено, судове рішення не обговорювалося і не ухвалювалося в нарадчій кіманті, а відтак доводи прокурора на увагу не заслуговують, тому немає підстав вважати, що є підстави для відводу судді ОСОБА_1 . Питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, перевага одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, колегією суддів не вирішувалося. Доводи щодо обговорення питання про відповідність вироку вимогам ст..374 КПК України, викладеним суддею в повідомленні Вищій Раді Правосуддя, Генеральному прокурору, і опублікована в ЗМІ є суб`єктивним сприйняттям останнього і дійсності не відповідають та суперечать фактичним обставинам справи. Інформація викладена в повідомленні судді, адресованого Вищій Раді Правосуддя, Генеральному прокурору, і опублікована в ЗМІ, дійсності не відповідає, твердження судді є надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Стаття 375 КПК України передбачає загальне правило про рівність, вагомість і вирішальність голосу кожного з суддів у постановленні судового рішення. Судове рішення вважається ухваленим, якщо за нього проголосувала проста більшість суддів. Головуючий голосує останнім. За цих умов воно стає актом правосуддя. Обставин, які б викликали сумнів в необ`єктивності та упередженості судді ОСОБА_1 не виявлено».

Згідно інформації, викладеної у Єдиному реєстрі судових рішень /https://reyestr.court.gov.ua/Review/101448615/ вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2021 у справі №442/3099/16-к, згідно якого Особа 1 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.2 ст.191 КК України, та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з тим, що не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.2 ст.191 КК України; ОСОБА_2 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з тим, що не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України /рішення прийнято колегіально, суддею ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.375 КПК України викладено окрему думку/.

За змістом закону під втручанням в діяльність судових органів слід розуміти втручання в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися винесення неправосудного рішення.

Суддя ОСОБА_1 як член колегії, виконуючи свої професійні обов`язки, брала участь у повному та об`єктивному розгляді кримінального провадження №442/3099/16-к, наслідком якого стало ухвалення виправдувального вироку.

Публікації, на які покликається сторона захисту відношення до вказаного кримінального провадження не мають і відсутні будь-які підстави стверджувати, що існують підстави для відводу судді в розумінні ст.75 КПК України.
Стаття 375 КПК України передбачає загальне правило про рівність, вагомість і вирішальність голосу кожного з суддів у постановленні судового рішення. Судове рішення вважається ухваленим, якщо за нього проголосувала проста більшість суддів. Головуючий голосує останнім. За цих умов воно стає актом правосуддя.
Під час розгляду заяви про відвід не знайшли підтвердження факти та підстави заявленого відводу судді, оскільки відвід не вмотивований та не обґрунтований, відсутні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, обставини, які були покладені в основу заяви передбачені ст .75 КПК України відсутні.

Інших обставин, які б викликали сумнів в необ`єктивності та упередженості судді ОСОБА_1 не виявлено.
Окрім цього, суд звертає увагу, що ухвалою колегії суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2021 відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід, в тому числі судді ОСОБА_1 з аналогічних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням певних критеріїв, серед яких складність справи та поведінка заявника (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції», «Вергельський проти України»).

У розумінні ЄСПЛ сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Оцінюючи поведінку заявника, необхідно брати до уваги, зокрема, і факти невиконання ним процесуальних обов`язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Суд роз`яснює, що питання про недовіру складу суду може виникнути на будь-якій стадії кримінального процесу, однак сторона добросовісно повинна користуватися процесуальними правами, наданими їй законом. Відтак, зважаючи на той факт, що 03.12.2021 суддям колегії суддів вже було заявлено відвід, в задоволенні якого було відмовлено, та зважаючи на той факт, що 10.12.2021 іншим захисником, в тому числі і з тих підстав, що були заявлені раніше, повторно було заявлено відвід, головуючий суддя наголосив, що у випадку, якщо у сторін кримінального провадження є підстави для недовіри складу суду з вказаних підстав, вони повинні скористатися таким правом і заявити відвід в даному судовому засіданні, оскільки вирішення такого потребує значного часу. Наведене абсолютно не позбавляє права сторону захисту заявити відвід в майбутньому, у випадку, якщо з`являться нові обставини для недовіри складу суду, що неправильно розцінено захисником ОСОБА_8 , а відтак, його доводи з цього приводу суд вважає безпідставними.

Керуючись ст.ст. 75-83 КПК України, -

у х в а л и в :
Заяву захисника ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Оригінал ухвали