Провадження № 1-кп/947/223/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року колегія суддів Київського районного суду м. Одеси, в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі об`єднанні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006502 від 19.09.2018 року, та № 0003971 від 29.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні колегії суддів Київського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднанні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006502 від 19.09.2018 року, та № 0003971 від 29.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просив суд продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 , не зменшилися та не відпали. Таким чином, враховуючі те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_7 заперечували проти продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що ризики прокурором не доведені, грунтуються на припущеннях. Обвинувачена ОСОБА_7 має постійне місце мешкання, професію,тривалий час перебуває під вартою, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала думку свого захисника та зауважила, що вона не переховувалася від слідства та прокурора, та просила змінити запобіжний захід на не пов`язаний з позбавлення волі.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду справи, керуючись ст.331 ч.3 КПК України, суд, розглядаючи питання доцільності продовження, обраного обвинуваченим запобіжного заходу, вирішує чи є на час розгляду зазначеного питання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, чи вони не зменшилися та не відпали.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 колегія суддів враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України,

з урахуванням особи обвинуваченої, її віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів,тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною, того факту, що існують

ризики того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченої ОСОБА_7 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів, також приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченої, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченої.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 та обмеження її прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,177-178,183,184,194,196,197,331,369-372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідним визначеним судом розміром застави у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 576 300 гривень та покладеними обов`язками, на 60 днів, тобто до 19.04.2021 року включно, з утриманням в ДУ ОСІ.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченій, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів до Одеського апелляційного суду.

Голоавуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3