Справа № 451/226/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1209/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 10.12.2021 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання,
за участю:

засудженого ОСОБА_6 ,

встановила:

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 10.12.2021 року, якою відмовлено ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами .

Свої вимоги мотивує тим, що з моменту звільнення його умовно-достроково від відбування покарання, на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 21.10.2019, ним не порушувалися закони України, він не був притягнутий до адміністративної відповідальності і злочини не вчиняв. Алкоголем не зловживає, працює і отримує дохід без офіційного працевлаштування, оскільки в селі немає такої роботи, а тому працює на сезонних роботах. Утримує сім`ю та опікується духовним вихованням своїх дітей. Повністю змінив своє відношення до життя, став на шлях виправлення.

Апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції і вважає, що таке постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Наголошує, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання на підставі посередньої характеристики і через не працевлаштування. До апеляції додав характеристику і довідку про описку зазначену в характеристиці, які просить дослідити.

Судом першої інстанції встановлено, що прокурор заперечив задоволення клопотання засудженого, мотивуючи свою позицію тим, що за характером та обставинами вчиненого ОСОБА_6 злочину відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в тому числі враховуючи посередню характеристику на засудженого.

Представник Радехівського РС філії ДУ «Центр пробації» у судовому засіданні зазначила, що дійсно 30.07.2018 року ОСОБА_6 засуджений вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. У подальшому, вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.10.2019 року ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 7 днів від відбування покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року, скасованого вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року в частині призначеного покарання із залишенням додаткової міри покарання - позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки. За час перебування на обліку в Радехівському РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з 06.11.2019 р. під час відбуття додаткового покарання, громадського порядку він не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв, однак докази працевлаштування засудженого в матеріалах особової справи відсутні; також зазначила, що в характеристиці староста села допустив описку і зазначив, що засуджений зловживає алкоголем (спростування цього в матеріалах справи відсутні); щодо клопотання засудженого, то таке підтримує.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями кримінального процесуального кодексу.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, при відмові в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання суддя керувався тим, що ОСОБА_6 , своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що він повністю виправився.

Судом першої інстанції було з`ясовано, що у відповідності до наявної у справі характеристики на ОСОБА_6 від старости сіл Йосипівка, Обортів, Полове, Сушно, Тоболів від 21.11.2021 року він є уродженцем Радехівського району; проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за період проживання скарг від громадян села на нього не надходило. Громадянин ОСОБА_6 проживає за даною адресою із дружиною та двома малолітніми дітьми, 2014 р.н. та 2018 р.н.. Опікується своєю сім`єю, доглядає за дітьми, офіційно не працевлаштований, зловживає спиртними напоями, в конфліктних ситуаціях замічений не був, до хуліганських вчинків схильності немає.

Разом з тим, з пояснень засудженого, наданих суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_1 із дружиною та двома дітьми, офіційно не працевлаштований.

У суді апеляційної інстанції було з`ясовано, що засуджений спиртним не зловживає і про це староста помилково зазначив в характеристиці, а спростування цьому долучено до апеляційної скарги. У матеріалах справи наявна квитанція про сплату ОСОБА_6 витрат на користь держави в розмірі 4290 грн.

На думку колегії суддів, вказане рішення суду першої інстанції відповідає нормам чинного законодавства, судом в повній мірі дотримано вимог кримінального закону з огляду на наступне.

Так, згідно зі ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частино 1 ст. 81 КК України встановлено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Слід мати на увазі, що питання про повне або часткове звільнення від відбування додаткового покарання суд повинен вирішити не тільки тоді, коли про це зазначено у клопотанні (поданні) органу або установи виконання покарання, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, а й за власною ініціативою. Якщо при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування основного покарання суд не розглядав питання про звільнення від додаткового покарання, засуджений має право звернутися з клопотанням про таке звільнення без урахування строків, передбачених ч.6 ст. 539 КПК.

Доводи апеляційної скарги засудженого висновків місцевого суду не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд дійшов до висновку, що засуджений не довів свого повного виправлення.

Із вказаним висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування і в тому числі додаткового покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 засуджений 30.07.2018 року вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. У подальшому, вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.10.2019 року ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 7 днів від відбування покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року, скасованого вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року в частині призначеного покарання із залишенням додаткової міри покарання - позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки. За час перебування на обліку в Радехівському РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з 06.11.2019 р. під час відбуття додаткового покарання, громадського порядку він не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв, однак докази працевлаштування засудженого в матеріалах особової справи відсутні.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для здійснення такої надії.

Однак, як встановлено у вироку протиправні дії ОСОБА_6 було вчинено в стані алкогольного сп`яніння і наслідком порушення ним Правил дорожнього руху України стало спричинення потерпілій тілесних ушкоджень від яких померла на місці пригоди. При цьому було враховано, що керування особою транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, бо водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я учасників дорожнього руху.

У матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений став на шлях виправлення і ставленням до праці довів своє виправлення, тому та обставина, що він на даний час відбув більше половини строку додаткового покарання та посередньо характеризується за місцем проживання, не може бути підставою для вирішення питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Вказаним обставинам була надана належна оцінка судом першої інстанції під час розгляду клопотання.

Будь - яких нових обставин в судовому засіданні засудженим ОСОБА_6 не наведено. Не встановлено таких обставин і колегією суддів.

Рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які ставили б під сумнів законність судового рішення, судом першої інстанції допущено не було.

З огляду на наведене апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий:

Судді: