Провадження № 1-кс/686/652/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золочівка Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у кримінальному провадженні №0000502,

встановив:

17.01.2022 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України, посилаючись на те, що продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник заперечили проти задоволення клопотання.

Вважають, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

ОСОБА_5 стверджує, що від органу досудового розслідування переховуватись не буде.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

30.09.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № №0000502 зареєстроване кримінальне провадження із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.286-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 30 вересня 2021 року, близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_5 порушуючи вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), здійснював керування автомобілем марки «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та маючи знижену реакцію, в світлу пору доби, в межах населеного пункту, рухаючись на горизонтальній, прямій, сухій ділянці автодороги з асфальтобетонним покриттям по вулиці Зарічна в с. Пашківці Старокостянтинівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, зі сторони перехрестя з вулицею Корольова в напрямку м. Старокостянтинів, порушив та не дотримався вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д) Правил, які виразились у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

За вищевказаних обставин, ОСОБА_5 , продовжуючи рух по вулиці Зарічна, неподалік домогосподарства № 18, прийняв рішення виконати маневр обгону автомобіля марки «Volvo V50» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку в межах смуги його руху, після чого, маючи перед початком обгону об`єктивну можливість своєчасно виявити ОСОБА_8 , який знаходився напроти свого домогосподарства на лівому узбіччі, поблизу лівого краю проїзної частини автодороги, в порушення вимог п. 10.1 Правил, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху.

Під час виїзду на зустрічну смугу ОСОБА_5 , маючи об`єктивну спроможність спостерігати перешкоду для свого руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , який стояв на зустрічному узбіччі в нерухомому стані, усвідомлюючи небезпечність даного маневру, що полягала у неможливості безпечного об`їзду пішохода в разі виконання маневру обгону, маючи можливість відмовитися від даного маневру, продовжив виконувати маневр обгону та таким чином, в порушення вимог п. 13.3 Правил не вжив заходів для дотримання безпечного бокового інтервалу під час об`їзду перешкоди, чим створив небезпеку для дорожнього руху, та рухаючись по зустрічній смузі руху, в порушення вимог п. 1.10 Правил, термін «узбіччя», виїхав на зустрічне узбіччя, яке не призначене для руху транспортних засобів, де передньою частиною автомобіля «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 допустив наїзд на стоячого там пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок ДТП, пішохід ОСОБА_8 від отриманих травм загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

За даним фактом 30.09.2021 СУ ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000502 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України.

01.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України.

03.10.2021 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 26 листопада 2021 року включно.

23.11.2021 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до чотирьох місяців.
23.11 2021 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області строк тримання від вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено по 21.01.2022 р.
19.01.2022 р. ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного правопорушення повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.09.2021, у якому зафіксована слідова інформація про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, зокрема сліди залишенні транспортним засобом на зустрічному узбіччі, положення трупа та кінцеве розташування транспортного засобу відносно елементів дороги на місці пригоди;

-протоколами допиту та додаткового допиту свідка ОСОБА_7 який повідомив, що перед ДТП спілкувався із ОСОБА_10 , який присутності ОСОБА_7 вживав алкоголь, а також те, що в подальшому, під час руху по вулиці Зарічній в с.Пашківці в напрямку до м. Старокостянтинів ОСОБА_10 , керуючи власним автомобілем «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 , спробував обігнати автомобіль «Volvo V50» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на ОСОБА_8 , який стояв на лівому краю проїзної частини з дерев`яною палицею в руках;

-протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 , в ході проведення якого він вказав на місці події розташування керованого ним автомобіля «Volvo V50» р.н. НОМЕР_2 , керованого ОСОБА_5 автомобіля «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_8 відносно елементів автодороги;

-протоколами допиту та додаткового допиту свідка ОСОБА_11 , повідомив, що перед ДТП спілкувався із ОСОБА_10 , який присутності ОСОБА_11 вживав алкоголь;

-тестуванням на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу, приладу «Драгер 6810» встановлено, що у ОСОБА_5 вміст алкоголю в диханні становить 1,15 ‰ (проміле);

-висновком судової токсикологічної експертизи, у якому вказано, що у ОСОБА_5 вміст алкоголю в крові становить 0,95 ‰ (проміле);

-висновком комплексної судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, у якому вказано, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди дії ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, створювали достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди і перебували в причинному зв`язку з її настанням.

За позицією сторони обвинувачення, строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні закінчується 21.01.2022 року включно однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки на даний час виконано не всі слідчі, процесуальні дії, спрямовані на отримання, та перевірку отриманих доказів вини ОСОБА_5 у скоєнні ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно:

-провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 , про що було отримано відповідне клопотання сторони захисту про проведення слідчих дій, та в цій частині дане клопотання було задоволене, однак у зв`язку із погодними умовами проведення слідчого експерименту на даний час неможливе;
-провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування;
-з урахуванням отриманих нових фактичних обставин із проведених слідчих дій при наявності достатніх підстав, повідомити про нову або змінити раніше повідомлену підозру ОСОБА_5 ;
-виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України.
Провести вказані слідчі (розшукові) дії та експертизи у передбачений законом строк не представилося можливим, внаслідок особливої складності провадження, яке обумовлене довготривалими експертизами.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.

З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття «обґрунтованої підозри», тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).

Разом із тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На даний момент у кримінальному провадженні виконано не всі слідчі дії, спрямовані на досягнення мети кримінального провадження.

А тому доводи сторони захисту про те, що їм став відомий факт повідомлення під час вільної розмови свідком ОСОБА_7 інших обставин щодо дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю ОСОБА_12 ,які відрізняються від його первинних показань, не свідчать про непричетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу на даний час продовжують існувати.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, можливістю вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку суттєво підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо наявності ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування або/та суду.

У клопотанні слідчого зазначено про наявність крім зазначеного, ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , які особисто знайомі із ОСОБА_5 тривалий час. Окрім цього, вказану дорожньо-транспортну пригоду вчинено безпосередньо по сусідству від потерпілих та інших свідків, що мешкають по АДРЕСА_1 , де саме і проживає ОСОБА_5 .

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Отже, зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає обґрунтованими.

Повідомлення ОСОБА_5 у судовому засіданні про відсутність підстав, на його думку, для його подальшого тримання під вартою до завершення досудового розслідування, слідчий суддя за встановлених обставин обґрунтованої причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя до уваги не бере.

Слідчий суддя враховує наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання, сім`ї, того, що він має на утриманні двох дітей.

Однак, вказані обставини не дають змоги дійти висновку про нівелювання ризиків у кримінальному провадженні та застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Аргументи адвоката ОСОБА_6 про перебування підозрюваного під вартою та відсутність у нього можливості впливати на свідків та експертів у контексті наведених ризиків, за наведених обставин, слідчий суддя відхиляє.

Наведені стороною обвинувачення в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення не змінилися.
На переконання слідчого судді інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою особи рахується з моменту постановлення ухвали слідчим суддею/судом.
Слідчий і прокурор просять продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 21.03.2022.
Однак указаний строк виходить за межі визначеного законом шістдесятиденного строку застосування запобіжного заходу, на який він може бути продовжений.
А тому клопотання підлягає задоволенню частково у межах строку досудового розслідування, який не перевищить строк, визначений ст.197 КПК України.
На підставі п.4 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при продовженні запобіжного заходу підозрюваному розмір застави не визначає.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити по 18.03.2022 року.

Ухвала діє по 18 березня 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя