печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної полції України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:
27.09.2021 старший слідчий в особливо вважливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, клопотання обґрунтовано, тим що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, яке зареєстроване 22.09.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000906 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 3641 і ч. 1 ст. 263 КК України.

Починаючи з кінця 2012 року виконуючий обов`язки директора ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» ОСОБА_5 , зловживаючи своїми повноваженнями, діючи всупереч інтересам юридичної особи приватного права з метою одержання неправомірної вигоди для себе, з корисливих мотивів, шляхом обману заволодів готівковими коштами фізичних осіб інвесторів будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 .

Так, 28.12.2012 між ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» в особі в.о. директора ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , яка діяла за домовленостями і за рахунок коштів її сина ОСОБА_8 , укладено договір № 7/201 про передачу майнових прав на об`єкт інвестування. Відповідно до укладеного договору товариство зобов`язувалося передати у власність покупця майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , а покупець зобов`язувався оплатити 100% вартості майнових прав на цю квартиру в сумі 948 330,00 грн. Фактично всі переговори з ОСОБА_5 проводилися її сином ОСОБА_8 , обумовлювалися з ним всі умови інвестування та оплати.

02.04.2013 між ОСОБА_9 та ТОВ «БІК «Київ Житло-Інвест» в особі виконавчого директора ОСОБА_5 укладено договір № 10/62 про передачу майнових прав на об`єкт інвестування. Відповідно до укладеного договору товариство зобов`язувалося передати у власність покупця ОСОБА_9 майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , а покупець зобов`язувався оплатити 100% вартості майнових прав на цю квартиру в сумі 994 409,13 грн.

На момент укладання даних договорів будівництво житлового будинку за вищевказаною адресою розпочато не було, товариством отримувалися дозвільні документи на будівництво. Саме у зв`язку з цим ОСОБА_5 було запропоновано ОСОБА_9 і ОСОБА_8 оплатити 100% вартості майнових прав на квартири наперед, а підтверджуючі документи щодо оприбуткування цих коштів товариством він оформить вже після отримання товариством всіх дозвільних документів на будівництво та початку будівництва, а до цього часу він запропонував особисто як керівник ТОВ «БІК «Київ Житло-Інвест» написати розписки про отримання готівкових коштів за вказані квартири згідно укладених інвестиційних договорів.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи введеними в оману злочинними діями ОСОБА_5 , не розуміючи його дійсних злочинних намірів, будучи впевненими в надійності обіцянок останнього щодо спрямування їх інвестицій у будівництво житлового будинку, погодилися на його пропозицію.

15.01.2013 ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест», за адресою: м. Київ, вул. Городецького, 12/3, передав керівнику цього товариства ОСОБА_5 готівкові кошти в сумі 115 515 доларів США, що за курсом Національного банку України на момент вчинення злочину становить 923 311,39 грн.

02.04.2013 ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» за вказаною адресою, передав керівнику цього товариства ОСОБА_5 готівкові кошти в сумі 123 700 доларів США, що за курсом Національного банку України на момент вчинення злочину становить 988 734,10 грн.

Після отримання від ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вказаних коштів, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, власноруч написав розписки про отримання ним як фізичною особою зазначених сум готівкових коштів нібито в якості оплати за згадані в договорах двокімнатні квартири.

У подальшому, отриманими від ОСОБА_8 і ОСОБА_9 готівковими коштами в сумі 115 515 доларів США і 123 700 доларів США, що є особливо великим розміром, ОСОБА_5 заволодів та використав на власний розсуд, що спричинило тяжкі наслідки для інвесторів.

У подальшому, будівництво житлового будинку за вказаною адресою так і не розпочалося, а отримані від зазначених інвесторів кошти не повернуті.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше 25.02.2021, ОСОБА_5 за невстановлених обставин та у невстановленому місці, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав у невстановлених осіб бойові припаси до вогнепальної зброї, а саме 37 патронів боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, з яких один патрон з маркуванням «711 81» і 24-ри патрони з маркуванням «539 51» є бойовими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям та призначені для використання у зброї відповідного типу і калібру, а саме автоматах, карабінах та кулеметах калібру 7,62х39 мм, а інші 12-ть патронів з маркуванням «7,62х39 WOLF» є мисливськими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені експансивними кулями зі свинцевим осердям та призначені для використання у зброї відповідного типу та калібру, а саме мисливських карабінах калібру 7,62х39 мм.

Після цього, ОСОБА_5 у невстановлений період часу перемістив вказані боєприпаси до квартири АДРЕСА_4 за місцем свого фактичного проживання, де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

25.02.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2021 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за вказаною адресою, в ході якого вилучено вищезазначені бойові припаси до вогнепальної зброї.

Отже, ОСОБА_5 протягом невстановленого досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше 25.02.2021, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї і які зберігав за місцем свого фактичного проживання у квартирі АДРЕСА_5 .

Слідчий вказує, що підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, крім обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити наступні дії: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. У разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, тяжкість покарання, яка йому загрожує, може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду, а наявність у його користуванні паспорту для виїзду за кордон може надати йому можливість це реалізувати.

Встановлено, що ОСОБА_5 документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданим 02.06.2011 і серії НОМЕР_2 виданим 31.03.2017, який надає йому змогу у будь-який момент виїхати за межі України будь-яким транспортом та переховуватися від органу досудового розслідування та суду за межами України. Також, враховуючи, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із заволодінням шляхом обману коштами в сумі близько 240 тис. доларів США, тобто в особливо великих розмірах, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що останній має у володінні значні фінансові ресурси, використовуючи які останній має можливість забезпечити собі нелегальне, приховане від сторонніх осіб проживання як на території України так і за її межами.

Зазначеними злочинними діями підозрюваний ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 239 215 доларів США, чим заподіяв майнової шкоди інвесторам ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , що становить особливо великі розміри, і яка на даний час не відшкодована.

29.05.2019 Печерським управлінням поліції ГУНП в м. Києві у кримінальному провадженні № 0000213 від 13.06.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 і ч. 1 ст. 366 КК України, щодо шахрайського заволодіння коштам двох інвесторів в загальній сумі 746 100 доларів США, а 31.07.2019 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні направлено до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті. Вказане також може свідчити, що ОСОБА_5 володіє значними фінансовими ресурсами для забезпечення свого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також те, що наявність двох кримінальних проваджень за аналогічними фактами злочинної діяльності ОСОБА_5 свідчить про системність його злочинних дій і можливість отримання ним реального покарання у вигляді позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного до намагання ухилитися від органів досудового розслідування та суду.

Також метою застосування запобіжного заходу згідно ст. 177 КПК України є запобігання спробам незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні. Будучи допитаними як потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 повідомили, що періодично ОСОБА_5 зв`язується з ними і під час телефонних розмов запевняє їх у чесності своїх дій і намірів, обіцяє побудувати житловий будинок й передати інвесторам квартири, при цьому не працюючи в товаристві вже з 2014 року і не маючи з цього часу ніякої можливості вплинути на процес будівництва, та просить їх чекати. Вказане свідчить про умисне намагання ОСОБА_5 уникнути кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини або хоча б її відтермінувати.

Також метою застосування запобіжного заходу згідно ст. 177 КПК України є запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, після звільнення у жовтні 2013 року ОСОБА_5 з посади керівника ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» до теперішнього часу змінилося 4 керівника товариства, а у 2017 році у зв`язку з прийняттям засновниками товариства рішення про ліквідацію у зв`язку з його банкрутством підприємство перереєстровувалося до м. Запоріжжя, однак у грудні 2020 року діяльність товариства відновлено і товариство реєструється в м. Києві, проте за місцем своєї реєстрації не знаходиться і контакти службових осіб відсутні. У зв`язку з цим на даний час встановити місцезнаходження фінансово-господарських документів товариства, якими б можливо було встановити факт оприбуткування чи неоприбуткування коштів від інвесторів, не представляється можливим. У такий спосіб службовими особами ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест», можливо за попередньою змовою із ОСОБА_5 приховуються документальні відомості щодо фінансово-господарської діяльності товариства.

Таким чином, слідчий вказує, що обрання ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків і належної поведінки, а також не буде сприяти неупередженому та повному дослідженню всіх обставин кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав та просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що підозра є необгрунтованною,у підозрі обставини справи викладені невірно та неповно, не міститься доказів вчинення кримінального правопорушення підозрюваним та не вірно кваліфіковано. Ризики зазначені в клопотанні не підтвердженні доказами, тобто є надуманими.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 10.09.2021 громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Машів Любомльського району Волинської області, громадянину України, одруженому, пенсіонеру, маючому вищу освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_6 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_7 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 3641 і ч. 1 ст. 263 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

1. Показаннями потерпілого ОСОБА_9 щодо обставин укладання ним договору інвестування з керівником ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» ОСОБА_5 та передачі останньому готівкових коштів в сумі 123 700 доларів США під розписку.

2. Показаннями потерпілого ОСОБА_8 щодо обставин укладання ним договору інвестування з керівником ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» ОСОБА_5 та передачі останньому готівкових коштів в сумі 115 515 доларів США під розписку.

3. Показаннями свідка ОСОБА_7 щодо обставин укладання нею договору інвестування з керівником ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» ОСОБА_5 та обговорення всіх питань з ним її сином ОСОБА_8 .

4. Показаннями свідка ОСОБА_10 , який був довіреною особою і представником засновника ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» ОСОБА_11 , та повідомив, що про укладання ОСОБА_5 договорів інвестування будівництва будинку АДРЕСА_1 з фізичними особами та отримання ним готівкових коштів під розписку без їх оприбуткування ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» йому стало відомо у 2015 році.

5. Речовими доказами документами, а саме: - договором від 02.04.2013 № 10/62, укладеним між ОСОБА_9 і виконавчим директором ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» ОСОБА_5 ; - розпискою ОСОБА_5 від 02.04.2013 про отримання від ОСОБА_9 готівкових коштів в сумі 123 700 доларів США; - договором від 28.12.2012 № 7/201, укладеним між ОСОБА_7 і в.о. директора ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» ОСОБА_5 ; розпискою ОСОБА_5 від 15.01.2013 про отримання від ОСОБА_7 готівкових коштів в сумі 151 515 доларів США, які надані потерпілими для огляду і проведення експертиз.

6. Протоколом огляду від 03.12.2020, відповідно до якого оглянуті розписки, написані від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_9 і ОСОБА_7 про отримання готівкових коштів.

7. Речовим доказом планшетним комп`ютером «iPad», який вилучено 25.02.2021 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 та оглянуто згідно протоколу огляду від 12.03.2021, за результатами чого встановлено, що в ньому міститься листування ОСОБА_5 електронною поштою щодо об`єкту будівництва по АДРЕСА_1 .

8. Протоколом огляду від 08.12.2020, відповідно до якого здійснено огляд інформації, отриманої від банківських установ, про рух коштів по рахунках ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест», в результаті чого встановлено, що на рахунки товариства протягом 2013-2021 років кошти від ОСОБА_9 і ОСОБА_7 у вигляді інвестицій у будівництво не зараховувалися.

9. Протоколом огляду від 22.03.2021, відповідно до якого оглянуто земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого встановлено, що на ній житловий будинок відсутній, виритий котлован, встановлені тимчасові споруди для будівельників, будівництво будинку не здійснюється.

10. Документами, які містяться в реєстраційній частині облікової справи та звітності платника податків ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест», копії яких вилучені під час тимчасового доступу до документів в ДПІ у Шевченківському районі ГУДПС у м. Києві, відповідно до яких у 2012-2013 роках ОСОБА_5 займав посаду виконуючого обов`язки директора ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» з правом підпису фінансово-господарських документів згідно статуту, а згідно податкової звітності з 2013 року інвестиційні кошти від фізичних осіб товариством не отримувалися.

11. Документами, які містяться в реєстраційній справі ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест», копії яких вилучені під час тимчасового доступу до документів в Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідно до яких у 2012-2013 роках ОСОБА_5 займав посаду виконуючого обов`язки директора ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» з правом підпису фінансово-господарських документів згідно статуту.

12. Висновком експерта від 02.02.2021 № СЕ-19-20/38396-ПЧ ДНДЕКЦ МВС України, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_5 в розписці від 15.01.2013 на ім`я ОСОБА_7 , розписці від 02.04.2013 на ім`я ОСОБА_9 виконані ОСОБА_5 .

13. Висновком експерта від 26.03.2021 № 21/03/26/1ЕКП за результатами проведення судової економічної експертизи судовим експертом ОСОБА_12 , відповідно до якого сума збитків (майнової шкоди), що нанесені громадянам ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в наслідок невнесення керівником ТОВ БІК «Київ Житло-Інвест» ОСОБА_5 коштів в якості оплати за договорами інвестування від 28.12.2012 № 7/201 і від 02.04.2013 № 10/62 підтверджується документально та становить 115 515 Доларів США і 123 700 доларів США відповідно.

14. Протоколом обшуку від 25.02.2021, відповідно до якого під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_7 , виявлено і вилучено 37 предметів, схожих на набої до вогнепальної зброї, на 12-ти з яких є маркування «7,62х39 WOLF», на 1-му наявне маркування «711 8.1» та на 24-х інших предметах наявне маркування «539 51».

15. Висновком експерта від 05.03.2021 № СЕ-19-21/7361-БЛ судової балістичної експертизи, проведеної ДНДЕКЦ МВС України, відповідно до якого встановлено, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 37 патронів належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, з яких один патрон з маркуванням «711 81» і 24-ри патрони з маркуванням «539 51» є бойовими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям та призначені для використання у зброї відповідного типу і калібру, а саме автоматах, карабінах та кулеметах калібру 7,62х39 мм, а інші 12-ть патронів з маркуванням «7,62х39 WOLF» є мисливськими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені експансивними кулями зі свинцевим осердям та призначені для використання у зброї відповідного типу та калібру, а саме мисливських карабінах калібру 7,62х39 мм.

16. Іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування у їх сукупності.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Долучені до клопотання докази, містять певні дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що в контексті даного розгляду не вирішує питання доведеності вини підозрюваного. Однак докази в матеріалах клопотання не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як на думку слідчого судді він є занадто суворий та не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування суворо запобіжного заходу.

Зокрема, при розгляді клопотання встановлено, що вищенаведені у клопотанні слідчого ризики не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, за переконанням слідчого судді, мають мінімізований ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, для запобігання вказаним ризикам.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Так, слідчий суддя вважає, що доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування таких ризиків є лише припущеннями слідчого.

При цьому ризик переховування підозрюваного не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Щодо інших ризиків на які посилався слідчий, такого як незаконно впливати на свідків, потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, то вони є сумнівними, з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та даних, які характеризують особу підозрюваного, та як наслідок розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями слідчого.

Дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я і те, має постійне місце проживання та родину свідчить на користь останнього, та з урахуванням обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, в свою чергу спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки доводи сторони обвинувачення було спростовано доводами захисника.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри станом на день розгляду клопотання, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000906, а саме: до 10.11.2021 включно з одночасним покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної полції України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000906, на два місяці, а саме: до 10.11.2021 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, а саме:

- не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати слідчому або прокурору у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і виїзду в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні № 0000906

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення в частині відмови у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя ОСОБА_1