Справа № 464/4488/21
пр.№ 1-кп/464/413/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/4488/21, внесене 29.05.21. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, не працює, студента 2 курсу Львівського національного університету ім.І.Франка, судимості не має, -

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;

захисту: обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 ,

учасником провадження є представник потерпілого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» ОСОБА_6 (подано заяву про розгляд провадження у його відсутності із незапереченням в порядку ч.3 ст.349 КК України, при призначенні покарання суворо не карати та відсутність до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру), -

з участю його сторін, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 05 травня 2021 року о 15.50 год, перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Дж.Вашингтона,8Г, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельної полиці ТЦ ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» майно останнього, а саме: упаковку вермішелі зі смаком сиру та зелені «Мівіна» вартістю 4,58 грн, упаковку вермішелі зі смаком курки «Мівіна» вартістю 4,58 грн, упаковку арахісу до пива «Козацька Слава» вартістю 19,80 грн, упаковку арахісу соленого з сиром «Козацька Слава» вартістю 19,80 грн, упаковку арахісу зі смаком бекону «Козацька Слава» вартістю 19,80 грн, упаковку арахісу зі смаком телятини «Біг Боб» вагою 90 г вартістю 13,75 грн., упаковку арахісу зі смаком васабі «Біг Боб» вагою 90 г вартістю 13,75 грн., плитку шоколаду «Рошен» вагою 80 г вартістю 15,75 грн, упаковку воску для чоловіків «Shockwaves» вартістю 109,92 грн, два дезодоранти «AXE» вартістю 48,75 грн кожен, банку шампуню «HQS» 270 мл вартістю 87,42 грн, банку бальзама після гоління для чоловіків вартістю 99,92 грн, ополіскувач «Listerine» «Cool mint» вартістю112,42 грн, зубну пасту «Вам 3д вайт», вартістю 41,58 грн, дві пари взуття пляжного «Gemelli» вартістю 183,25 грн кожна, дві пари шкарпеток чоловічих вартістю 41,58 грн кожна, ніж «Forger» довжиною 200 мм вартістю 274,92 грн, плитку шоколаду «Особливого» вагою 90 г вартістю 18,25 грн, два кабелі USB «Romete» вартістю 124,92 грн кожна, а всього майна на загальну суму 1653,24 грн, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Викрадене складав собі у рюкзак сірого кольору, що знаходився в корзині, після чого пройшов через касову зону, не оплативши за товар, вийшов та в подальшому останнім розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Крім цього він 28 травня 2021 року о 17.20 год там же, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельної полиці ТЦ ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» повторно таємно викрав майно останнього, а саме: батончик «Снікерс» вартістю 9,33 грн, батончик «Снікерс Арахісовий» вартістю 16,25 грн, упаковку арахісу до пива «Козацька Слава» вартістю 19,08 грн, упаковку желейних цукерок «Гуммі» вартістю 13,95 грн, плитку молочного шоколаду з кокосовою нугою «Рошен» вартістю 10,75 грн, плитку молочного шоколаду з чорничною нугою «Рошен» вартістю 10,75 грн, плитку молочного шоколаду з печивом Орео «Мілка» вартістю 29,08 грн, упаковку олівців «BIC» вартістю 34,92 грн, упаковку арахісу зі смаком бекону «Козацька Слава» вартістю 19,90 грн, упаковку сушених морепродуктів «Морські» вагою 60 г вартістю 32,42 грн, упаковку із двома гелевими ручками синього кольору «Axent» вартістю 20,75 грн, упаковку із двома гелевими ручками чорного кольору «Axent» вартістю 20,75 грн, батончик з нугою та карамеллю «Марс» вартістю 16,83 грн, а всього майна потерпілого на загальну суму 254,06 грн, яке заховав в свій рюкзак сірого кольору, після чого пройшов через касову зону, не оплативши за товар. Проте свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та зупинений працівником даного магазину, а викрадене було вилучено. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 намагався спричинити ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 254,06 грн.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що перший злочин із знайомим ОСОБА_7 , з яким колись проживав у гуртожитку, вчинив спонтанно, на місці події з ним домовились про крадіжку, товари відвозили в «сліпу» зону і складали у рюкзак, у подальшому викрадене поділили, а от другий злочин вчинив з розрахунку, що також пройде непоміченим і все зійде з рук, однак так не вийшло. Його 28.05.21. зупинили після того, як він пройшов через касову зону, не оплативши за товар. Мотивує вчинення злочинів тим, що навчається, стипендію не одержує у зв`язку з поганою успішністю, і через сварку з батьками, після чого останні відмовились його утримувати і матеріально забезпечувати, вирішив піти на протиправні злочинні дії. Однак на даний час з батьками помирився, мати відшкодувала заподіяну шкоду, а він у подальшому їй все повернув. Зазначає, що з другом відкрив інтернетсторінку, через яку хоче продавати новорічні товари та електронну і комп`ютерну техніку. Доходу ще не має. Просить суд суворо не карати, т.я. за все просить вибачення і щиро розкаюється, запевняє, що не буде більше вчиняти злочинних дій, матеріальна шкода відшкодована і призначити покарання у виді штрафу 17000 грн, який сплатить його мати, а він у подальшому зобов`язується їй повернути, що підтримав і його захисник.

З огляду на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнав, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, дав суду визнавальні показання, інші докази не досліджувалися з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що його винуватість у їх вчиненні є повністю доведеною, а тому повинен за такі дії нести кримінальну відповідальність та підлягає покаранню.
Відтак дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за:

?ч.2 ст.185 КК України, т.я. він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб;

?ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, т.я. вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченим злочину та замаху на злочин, що згідно із ст.12 КК України, є нетяжкими й проти власності; особу обвинуваченого, який судимості не має, його вік, стан здоров`я (жодних скарг немає), є неодруженим, не працює, наявність у нього міцних соціальних зв`язків; під наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває; характеризується за місцем проживання позитивно; пом`якшуючими вину обставини органом досудового розслідування зазначені щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що знайшло своє підтвердження і під час судового слідства; обтяжуючої вину обставини ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено; заподіяна шкода відшкодована та, приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні; - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за неможливе досягти мети попередження злочинів та виправлення ОСОБА_3 без тримання в КВУ відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці та доходить висновку про необхідність призначення йому з огляду на все це у своїй сукупності покарання за відсутності підстав для застосування ч.3 ст.61 КК України:

- за ч.2 ст.185 КК України обмеження волі на строк один рік;

- ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України обмеження волі на строк один рік один місяць з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому слід визначити остаточне покарання обмеження волі волі на строк один рік один місяць.

Саме такий вид покарання з урахуванням викладених вище обставин, що обвинувачений не працює, а навчається і стипендію не отримує, доходу не має, у його власності нічого не перебуває, є необхідними і достатніми для виправлення засудженого і попередження ним нових злочинів, інший, більш м`який вид покарання, з урахуванням особи засудженого, не відповідатиме меті покарання.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить.

За положеннями ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 378/256/20 висловлено правову позицію про те, що загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням ч.1 ст.75 КК України у відповідній редакції.

Обвинувачений, який є особою молодого віку, навчається на денній формі, уперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення проти власності та заподіяна шкода потерпілому відшкодована, у зв`язку з чим претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_3 не має, та позицію такого про суворість призначення покарання. Також під час судового розгляду установлено, що обвинувачений, який проявив бездоганну процесуальну поведінку, усвідомив вчинене, просив вибачення та висловив осуд своєї поведінки.

На думку органу пробації виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Наведене у своїй сукупності безумовно свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку. Тому обвинуваченого слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в мінімальному його розмірі, визначеному ч.4 ст.75 КК України, не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи/навчання. Вказані обов`язки відповідно до ступеня тяжкості кримінальних правопорушень та особи винного будуть необхідними та достатніми для його виправлення. Таке звільнення надасть можливість обвинуваченому, про що запевняв суд, змінитись в кращу сторону і щодо способу життя, і щодо поведінки, та виправдати довіру суду.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Речові докази: два компакт-диски із записами місця злочинів, визнані постановами ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 03 та 07 червня 2021 року, слід залишити при матеріалах кримінального провадження; викрадене майно (постанова ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 02.06.21. про визнання речовими доказами), що повернуто представнику потерпілого під розписку, слід залишити потерпілому; футболку темно-синього кольору, яка визнана речовим доказом відповідно до постанови ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 10 червня 2021 року та передана на зберігання в камеру схову, слід повернути власнику.

Процесуальні витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались. Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому з урахуванням відсутності клопотань з боку обвинувачення та призначеного покарання відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України обмеження волі на строк один рік;

- ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України обмеження волі на строк один рік один місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання - обмеження волі на строк один рік один місяць.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи/навчання.
Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази:
- два компакт-диски (постанови ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 03 та 07 червня 2021 року) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- майно, перелічене у постанові ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 02.06.21. про визнання речовими доказами та повернуте представнику потерпілого під розписку, - залишити по приналежності;

- футболку темно-синього кольору (постанова ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 10 червня 2021 року), що передана на зберігання в камеру схову ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській обл., повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_8