УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.12.2021 Справа №607/21993/21 Провадження №1-кс/607/7154/2021 м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000232 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30.11.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000232 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, звернувся старший дізнавач сектору дізнання ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовано тим, що сектором дізнання ВП №1 (м. Тернопіль) ГУНП в Тернопільській області поводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.11.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 05.11.2021 до чергової частини ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільський області надійшов рапорт поліцейського СРПП ОСОБА_5 , про те, що під час патрулювання, приблизно о 13 год. 50 хв. на а/д Р-41, що в с. Чистилів, Тернопільського району, за порушення ПДР було зупинено автомобіль марки «Mersedes-Benz», моделі Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який здійснював перевезення заготовленого металобрухту без дотримання вимог законодавства.
Цього ж дня, 05.11.2021 під час проведення огляду місця події, про що складено відповідний протокол, було вилучено: автомобіль марки «Mersedes-Benz», моделі Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який поміщено на спец-майданчик, що знаходиться по АДРЕСА_2 , та ключ від цього автомобіля, який поміщено у сейф-пакет. 11.11.2021 винесено ухвалу Тернопільським міськрайонним судом провадження №1-кс/607/6706/2021 про накладення арешту на автомобіль марки «Mersedes-Benz», моделі Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору та ключі від нього.
В подальшому, під час відібрання письмового пояснення у ОСОБА_6 , останній заперечив факт прийому металобрухту без дотримання вимог законодавства, та повідомив, що збирав брухт чорних та кольорових металів самотужки протягом довгого періоду часу.
Ініціатор клопотання зазначив, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що під час вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме у період з 00 год. 00 хв. 04.11.2021 по 18 год. 00 хв. 05.11.2021 особа користувалася мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_2 .
З метою встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, слідчий вказав на необхідність отримання дозволу на тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володінні оператора стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про зв`язок, надані телекомунікаційні послуги, у тому числі отримані послуги, їх тривалість, зміст, маршрути передавання тощо за зазначеним у клопотанні номером за період з період з 00 год. 00 хв. 04.11.2021 по 18 год. 00 хв. 05.11.2021, оскільки вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 клопотання підтримала, з підстав, викладених в ньому, просила задовольнити.
Представник особи, у володінні якої знаходяться документи, явку представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Неприбуття в судове засідання особи, у володінні якої знаходиться інформація, без поважних причин або неповідомлення про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання (ч.4 ст.163 КПК України).
Заслухавши пояснення дізнавача на підтримання заявленого клопотання, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП №1 (м. Тернопіль) ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000232 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.
У своєму клопотанні дізнавач зазначає, що інформація, яка перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про зв`язок, надані телекомунікаційні послуги, у тому числі отримані послуги, їх тривалість, зміст, маршрути передавання за номером НОМЕР_2 , за період з 00 год. 00 хв. 04.11.2021 по 18 год. 00 хв. 05.11.2021, та до якої просить надати тимчасовий доступ, необхідна для з`ясування обставин кримінального провадження, зокрема, надасть можливість встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5 ч.2 ст.131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.
За змістом ст.ст.2, 131, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, в тому числі, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно із загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, встановлених ч. 3,5 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
За змістом ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Отже, умовою задоволення клопотання є сукупність певних обставин, що передбачені вищевказаними нормами.
У відповідності до п.7 ч.1 ст.162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, маршрутів передання тощо належить до охоронюваної законом таємниці.
Згідно із ст.39 Закону України «Про телекомунікації» обов`язком оператора телекомунікації є зберігання записів про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надання інформації про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.
Згідно ст.31 Конституції України, кожному гарантується таємниця телефонних розмов, винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншим способом одержати інформацію неможливо, а вищенаведена інформація може носити характер конфіденційної інформації і стосуватися безпосередньо особистого життя осіб, згода на ознайомлення з якою надається виключно судом або за згодою особи, якої вона стосується, тому дана інформація може бути використана тільки в досудовому розслідуванні в межах даного кримінального провадження.
Вказане положення закріплене також у статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя, житла і таємниці листування. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням і злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.
Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Стаття 93 КПК України встановлює порядок збирання доказів як стороною обвинувачення, так й стороною захисту, й за її частиною 3, сторона захисту, зокрема, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
За частинами 2 і 6 статті 22 КПК України, яка визначає зміст однієї з засад кримінального провадження змагальності сторін сторони кримінального провадження, користуючись засобами, передбаченими статтею 93 КПК України, мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Отже, слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування підстав, передбачених статтею 132 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження покладається на прокурора, слідчого та дізнавача, який звертається з відповідним клопотанням.
В порушення зазначених вище приписів кримінального процесуального закону, зважаючи на обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію складу злочину, за яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000232, зі змісту клопотання, долучених до нього документів та наданих дізнавачем в судовому засіданні пояснень не вбачається даних, які б доводили існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України. Клопотання в цій частині обґрунтовано формально, з долученням до нього документів, які не можуть вважатися належним підтвердженням обставин, наведених в клопотанні, у відповідності до вимог ст.84 КПК України.
При розгляді клопотання слідчий суддя також враховує, що тимчасовий доступ до речей та документів є заходом забезпечення кримінального провадження та його застосування можливо виключно з метою забезпечення інтересів існуючого кримінального провадження. Тимчасовий доступ до речей та документів не є інструментом збору доказів у кримінальному провадженні, тому його застосування можливо виключно за умови, коли сторона кримінального провадження зіткнулась з труднощами у зборі доказів, які зокрема можуть вбачатись у існуванні певних заборон для розголошення даних або власники речей та документів відмовляються добровільно надати стороні кримінального провадження необхідні докази.
На переконання слідчого судді, у даному випадку, слідчим не доведено обставин, передбачених п.1 ч.3 ст.132 КПК України.
За таких обставин, подане дізнавачем клопотання не містить достатньо даних, які підтверджують наявність передбачених законом підстав надання тимчасового доступу до запитуваної інформації, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість поданого клопотання та відсутність підстав для його задоволення.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
у задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000232 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та які перебувають у володінні операторів стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1