Дата документу 10.11.2021
Справа № 334/657/18
Провадження № 1-кп/334/114/21
ВИРОК
10 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно працевлаштованого в Інституті олійних культур Національної академії аграрних наук України, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст. 186 КК України,
23.03.2017 о 03 годині 07 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого словесного конфлікту, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_8 за наступних обставин:
ОСОБА_5 наніс кулаком лівою руки один удар йому в обличчя, від чого останній присів на коліно, далі ОСОБА_4 наніс декілька ударів ногами по обличчю потерпілого, від чого ОСОБА_8 не втримавши рівновагу впав на асфальтну поверхню.
У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , продовжили наносити численні удари ногами та руками по голові та по іншим частинам тіла, внаслідок чого заподіяли наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, закриті переломи передньої та латеральної стінок лівої верхньо-челюстної пазухи, закритий перелом кісток носа без порушення функції носового дихання, посттравматичний лівосторонній отит, рани в лівій лобно-тім`яній області, по ходу лівої брови, в міжбрівній області, в області лівої вушної раковини, в області верхньої губи, синці в області обох очей, крововиливи на білонних оболонках обох очей, садна в області обличчя кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, 23.03.2017 о 03 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку 1-Г по вулиці Руставі в місті Запоріжжі, в ході раптово виниклого словесного конфлікту, умисно нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_8 в різні частини тіла від чого останній не втримавши рівновагу впав на асфальтну поверхню та не рухаючись лежав на спині, з метою не провокування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на подальше нанесення тілесних ушкоджень.
Після чого, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , звернули увагу на сумку, яка знаходилась на плечі потерпілого та припустивши, що там можуть знаходитись матеріальні цінності, в ході раптово виниклого умислу на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що на їх думку потерпілий від нанесених тілесних ушкоджень знаходиться у безпорадному стані та не зможе чинити опір, заволоділи його чоловічою сумкою «RAILDENG», вартістю 150 гривень та грошовими коштами на суму 15 000 гривень та покинули місце події, завдавши таким чином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду на загальну суму 15 150 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які йому інкримінують, не визнав, та пояснив, що 23.03.2017 приблизно після 24:00 годині він зайшов в кафе, де розміщені ігрові автомати, щоб пограти в них. В той час потерпілий ОСОБА_9 також був присутній в цьому приміщенні, спочатку потерпілий поводився спокійно, а згодом потерпілий став поводитися агресивно та запросив його вийти поговорити. Він злякався за своє життя, оскільки думав, що ОСОБА_9 мав намір нанести йому тілесні ушкодження, вийшов з ним на вулицю та у ході бійки наніс йому приблизно два або три удари по тулубу, удари по голові не завдавав. Він також зазнав тілесних ушкоджень від потерпілого, та той порвав йому куртку. Під час конфлікту разом з потерпілим був його товариш, а ОСОБА_4 на місці конфлікту разом з ним не було, в той день він взагалі його не бачив. Після того, як конфлікт припинився ОСОБА_9 повернувся в ігровий заклад, сумки потерпілого він у нього не бачив. В залі ігрових автоматів був охоронець, та жінка, яка приймала грошові кошти.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які йому інкримінують, не визнав, та пояснив, що взагалі 23.03.2017 був присутній вдома, де проживає разом з матір`ю та братом, оскільки 22.03.2017 року травмував руку. З обвинуваченим ОСОБА_10 був знайомив, через те, що той проживав поруч, з потерпілим ОСОБА_9 ніколи не бачився.
Не зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вину у інкримінованих їм кримінальним правопорушенням не визнали, їх винуватість у скоєних злочинах, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 23.03.2017 року зайшов з товаришем пограти в ігрові автомати, коли вони грали, до зали зайшли обвинувачені та наполягали, щоб вони купили їм пиво. Потерпілий відмовився, та у нього виник конфлікт з обвинуваченими. Щоб не кричати в залі ігрових автоматів, вони вийшли на вулицю. Виходили спочатку його товариш ОСОБА_11 , потім обвинувачені, а за ними він. Коли він вийшов на вулицю отримав удар по голові від ОСОБА_5 та також почав бити його і ОСОБА_4 .. Від завданих ударів він впав на землю, та в нього випали гроші з сумки, яку не було видно. Після цього обвинувачені вирвали у нього сумку, в якій знаходилися гроші і документи та забрали її. Сумку зривав саме ОСОБА_5 , при цьому порвався ремінь на сумці. Його товариш ОСОБА_11 утік, коли його розпочали бити. У нього був заказ та він отримав 20 000 грн., 4 000 грн. він витратив, а 16 000 грн. залишалося у сумці. Він втрачав свідомість, однак повернувся в ігрові автомати, де умився та телефонував дружині, та знову втратив свідомість. Прийшов він до тями вже в 5 лікарні. Згодом незнайома особа зателефонувала та повідомила, що вона знайшла його документи та повернула. Покарання обвинуваченим просив призначити на розсуд суду.
поясненнями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що з потерпілим вона проживає однією сім`єю. У ночі чоловік не прийшов додому, а їй подзвонив десь о 2 чи 3 годині ночі незнайомий чоловік та повідомив, що її чоловіка побили та зараз він знаходиться у них в ігрових автоматах, щоб вона прийшла і забрала чоловіка. Вона з батьком поїхала туди, її чоловік був дуже сильно побитий, очі не відкривав, голова розбита, щелепа зміщена в сторону, на ньому висів ремінь від сумки, сумки не було, телефону також не було. Вона телефонувала на телефон чоловіка, однак він був вимкнутий. Вона викликала швидку допомогу та його було доставлено в 5 лікарню, де він був прооперований. Згодом чоловік пояснив, що він грав в ігрових автоматах, де його побили та забрали сумку, грошові кошти, документи. Який в нього був заказ, та скільки він отримав грошей, вона не знає. Згодом подзвонив двірник та сказав, що знайшов документи.
Протоколом огляду місця події від 23.03.2017 року з фототаблицями до нього та 2 паперовими конвертами зі слідами РБК від 23.03.2017 року, відповідно до якого оглянута ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_3 з тильної сторони від магазина «Сільпо» та напроти магазину «Бонус», в ході огляду якої було виявлено та вилучено 1 слід рідини бурого кольору та контрольний змив на марлевий тампон з тротуарної плитки біля магазину сірого кольору (без вивіски), 1 слід рідини бурого кольору та молекулярний змив з асфальтного покриття розташованого на відстані 5 метрів від магазина «Сільпо». (т.1 а.с. 219-231).
Висновком експерта судово-медичної експертизи №2665 від 14.12.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 , 1979 р.н. встановлено: Струс головного мозку, закриті переломи передньої та латеральної стінок лівої верхньо-челюстної пазухи, закритий перелом кісток носа без порушення функції носового дихання, посттравматичний лівосторонній отит, рани в лівій лобно-тім`яній області, по ходу лівої брови, в міжбрівній області, в області лівої вушної раковини, в області верхньої губи, синці в області обох очей, крововиливи на білочних оболонках обох очей, садна в області обличчя (більш точна локалізація не вказана) у гр. ОСОБА_8 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). Дані ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному освідуваним. Характерні особливості травмуючого предмета (предметів) на тілесних ушкодженнях, виявлених у гр. ОСОБА_8 не відобразились, тому відсутня можливість його (їх) ідентифікації. Гр. ОСОБА_8 спричинено не менше 9-ти травматичних впливів. Утворення всіх вищезазначених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_8 в результаті його однократного падіння виключається. Взаєморозташування нападаючого та потерпілого в момент спричинення останньому тілесних ушкоджень могло бути будь-яким при умові доступності частин тіла на яких вони були виявлені для їх травмування. (т.1 а.с. 232-234).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2017 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнала за рисами обличчя, формою голови та носа, особу №2, ОСОБА_4 , який разом з іншим хлопцем 23.03.2017 року приблизно о 2 год. 40 хв. спричинив невідомому чоловікові тілесні ушкодження. (т.1 а.с.235-237).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2017 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав за рисами обличчя, формою голови та носа, особу №2, ОСОБА_5 , який разом з іншим хлопцем 23.03.2017 року приблизно о 2 год. 40 хв. спричинив невідомому чоловікові тілесні ушкодження. (т.1 а.с. 238-240)
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2017 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнала за рисами обличчя, формою голови та носа, особу №2, ОСОБА_5 , який разом з іншим хлопцем 23.03.2017 року приблизно о 2 год. 40 хв. спричинив невідомому чоловікові тілесні ушкодження.(т.1 а.с. 241-243)
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2017 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав за рисами обличчя, формою голови та носа, особу №2, ОСОБА_4 , який разом з іншим хлопцем 23.03.2017 року приблизно о 2 год. 40 хв. спричинив невідомому чоловікові тілесні ушкодження. (т.1 а.с. 244-246)
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.12.2017 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу ОСОБА_5 , який скоїв розбійний напад на нього разом з іншою особою, і сумку забрав саме ця особа, яка була впізнана ним. Дану особу дуже добре запам`ятав за рисами обличчя, росту.(т.1 а.с.247-250а).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.12.2017 року, з фототаблицями до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу ОСОБА_4 , який скоїв розбійний напад на нього разом з іншою особою. Дану особу дуже добре запам`ятав за рисами обличчя, росту.(т.2 а.с.1-4).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.01.2018 року, з фототаблицями до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 не впізнав особу, яка скоїла розбійний напад на його товариша ОСОБА_8 , оскільки там було темно і він погано запам`ятав обличчя.(т.2 а.с.5-8).
Від допиту інших свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 прокурор в судовому засіданні відмовився, оскільки не зміг забезпечити їх явку.
Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню разом з іншими обставинами подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відтак, аналізуючи зібрані по справі вищезазначені докази та оцінюючи їх в сукупності, суд розцінює показання обвинувачених, як обрану ним форму захисту спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене.
З огляду на викладене, суд вважає позицію захисту про необхідність виправдання обвинувачених як безпідставну і таку, що спростовується сукупністю здобутих і досліджених в судовому засіданні вищенаведених доказів, які повністю узгоджуються з позицією обвинувачення.
Згідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку, що докази відповідають фактичним обставинам, узгоджуються з іншими доказами, вина обвинувачених у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинувачених, відношення самих обвинувачених до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення скоєне ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України відносяться до проступку, злочин за ч.2 ст.186 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Відповідно до вимог ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.5 ст.74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно працевлаштований в Інституті олійних культур Національної академії аграрних наук України, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, свою вину в вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушення не визнав.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_5 враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
ОСОБА_4 в силу ст..89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, в психіатричному диспансері на обліку не перебуває, однак перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері, свою вину в вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях не визнав.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не було заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання призначеного за ч.2 ст.125 КК України на підставах, передбачених ст.49 КК України.
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного за ч.2 ст.125 КК України на підставах, передбачених ст.49 КК України.
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачених та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1