Єдиний унікальний номер 725/193/17
Номер провадження 1-кп/725/232/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі колегії:

головуючої: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

при секретарі ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження №0001336 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Обнінськ Калузької області РФ, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину,із вищою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 у вересні 2016 року вчинив убивство через необережність при наступних обставинах:

Так, 05.09.2016 приблизно о 20:30 год., на території двору загального користування житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на побутовому ґрунті виник словесний конфлікт.

Під час конфлікту ОСОБА_11 , будучи обурений діями ОСОБА_8 , став погрожувати останньому фізичною розправою.

В свою чергу ОСОБА_8 сприйняв дані погрози як особисту образу та з метою з`ясування обставин, що передували конфлікту, підійшов до ОСОБА_11 , який в той час знаходився праворуч від входу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », схопивши потерпілого ОСОБА_11 лівою рукою за волосся, кулаком іншої руки став наносити йому удари, а в подальшому тягнути ОСОБА_11 , утримуючи однією рукою за волосся, через проїжджу частину вул.Української.

У ході взаємної бійки обвинувачений спричинив потерпілому ряд тілесних ушкоджень, які згідно висновку експерта №573-Д від 22.12.2016, виникли незадовго до моменту настання смерті від не менш як 17-ти разової травмуючої дії твердих тупих предметів або при ударах об інші тверді тупі предмети i відносяться до легких тілесних ушкоджень, та в будь-якому причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання смерті не перебувають.

Після чого, ОСОБА_8 , перебуваючи посередині проїжджої частини вулиці Української в м.Чернівці, спіткнувшись, втратив рівновагу, та падаючи, механічно потягнув потерпілого ОСОБА_11 за собою, у зв`язку із чим, той отримав прискорення та впав на проїжджу частину. В процесі падіння, утримуючи рукою за волосся потерпілого, ОСОБА_8 з необережності здійснив різкий ривок, внаслідок чого, згідно висновку експерта №573 Д від 22.12.2016 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху другого шийного хребця з розривом зв`язок, ушкодження стовбура мозку, що призвели до набряку та набухання речовини головного мозку, набряку м`яких мозкових оболонок спинного мозку та розвитку субдурального крововиливу, які є несумісними із життям, від яких потерпілий помер на місці.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Пояснив, що у вересні 2016 року разом з сім`єю приїхав в гості до тестя. Машину припаркував у дворі. Це дуже не сподобалося ОСОБА_11 , який там проживає. Він став робити йому зауваження, вимагати негайно перекласти автомобіль в інше місце. Щоб уникнути конфлікту, він (обвинувачений) відігнав автомобіль далі від двору, але й це не задовольнило потерпілого, у результаті чого між ними виник конфлікт, який переріс в бійку.

У ході бійки вони хаотично наносили один одному удари. Потерпілий був нижчий ростом, але фізично сильніший. Він (потерпілий) руками обхопив його за тулуб, а головою вперся в живіт, намагаючись таким чином, звалити його (обвинуваченого). Для того, щоб втриматись на ногах, він схопив потерпілого ОСОБА_11 лівою рукою за волосся, а кулаком іншої руки відбивав удари. В подальшому, утримуючи ОСОБА_11 однією рукою за волосся, під натиском потерпілого, вони рухалися через проїжджу частину вулиці Української, де спіткнувшись, він втратив рівновагу та, падаючи, механічно з необережності потягнув ОСОБА_11 за собою, у зв`язку із чим той отримав прискорення та впав попід ліву руку на проїжджу частину. На цьому бійка була вичерпана. Потерпілий піднявся і став на коліна, схиливши голову, а він (обвинувачений) пішов додому. Пізніше йому стало відомо, що потерпілий помер. Тоді він зібрався і пішов до поліції.

Дуже шкодує про вчинене, адже не бажав не те, що смерті потерпілого, але навіть конфлікту, який між ними виник.

Просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Заслухавши думку всіх присутніх в судовому засіданні учасників кримінального провадження, а саме прокурора, потерпілих та їх представника, захисника обвинуваченого, які не заперечували щодо задоволення клопотання обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного висновку:

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Так, у ході розгляду кримінального провадження, судом встановлено наступне:

Обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджені наступними дослідженими судом доказами:

?показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що у вересні 2016 року вона знаходилася вдома. Їй постукали у вікно і попросили вийти на вулицю, де вона побачила свого чоловіка потерпілого ОСОБА_11 , який знаходився на землі. Тіло було в такому положенні, ніби він стоїть на колінах. Про обставини бійки між чоловіком та обвинуваченим вона знає лише зі слів очевидців. На тілі чоловіка було багато гематом. Хлопець, який знаходився поруч, викликав швидку допомогу, але врятувати чоловіка не вдалося. Підтримала заявлений позов.

?показами потерпілого ОСОБА_5 , який підтвердив, що у вересні 2016 році його друзі повідомили йому, що батька вбили. він пішов додому. Біля будинку побачив тіло батька, медиків, які намагалися його врятувати, а також багато сторонніх осіб. Обставини вбивства батька йому не відомо.

?показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що в 2016 році проживав по АДРЕСА_3 . В один із вечорів, коли він був вдома, почув на вулиці крик. Виглянув у вікно і побачив двох чоловіків, які між собою сварилися. Це був обвинувачений та потерпілий. Чоловіки тримали один одного за одяг, штовхалися і шарпалися, наносили один одному удари. Бійка закінчилася тим, що обидва чоловіка впали.

?показами свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні підтвердила, що працює в бригаді швидкої медичної допомоги. У вересні 2016 року вони отримали виклик на вул. Українську. Прибувши на місце, виявили чоловіка, який лежав без ознак життя. Реанімаційні заходи не дали результатів, чоловік помер.

?свідок ОСОБА_14 в режимі відеоконференції також суду підтвердив, що на момент, коли сталася подія, тобто у вересні 2016 році проживав в Чернівцях по вул.Українській. Став свідком бійки двох чоловіків: потерпілого та обвинуваченого. У ході бійки чоловіки штовхалися, шарпали один одного за одяг.

Крім цього, обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджуються наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

?протоколом огляду місця події від 05.09.2016 з фото таблицею до нього, з якого вбачається, що у присутності понятих було оглянуто місце вчинення злочину, а саме територія біля будинку АДРЕСА_3 , а також та зафіксовано розташування трупа потерпілого
?том 1. а.с. 24-35;
?висновком експерта №1444 щодо належності крові ОСОБА_11 до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В
?том 1 а.с.42-44;
?протоколом огляду речей від 22.12.2016, з якого вбачається, що в присутності понятих було оглянуто паперовий конверт, на поверхні якого наявний запис «Чернівецьке ВП 05.-9.2016, змив речовини бурого кольору з бруківки біля правої ноги трупу ОСОБА_11 по вул.Українській 57 при огляді місця події за фактом вбивства»
?том 1 а.с.46;
?протоколом огляду місця події від 05.09.2016, з якого вбачається що у присутності понятих оглянуто автомобіль марки «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , який розташовано на подвір`ї будинку АДРЕСА_2
?том 1 а.с.47-48;
?висновком судової імунологічної експертизи №1443, відповідно до якого, кров ОСОБА_11 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В і плями бурого кольору на його одязі (шорти, майка) можуть походити від його ж крові
?том 1 а.с.54-56;
?висновком судової цитологічної експертизи №155, відповідно до якого на зрізах нігтьових пластин з китиць обох рук трупа ОСОБА_11 і у піднігтьовому вмісті виявлено кров людини, яка може походити від нього
?том 1 а.с.60-62;
?лікарським свідоцтвом про смерть №657 від 06.09.2016 року, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_11 є вивих другого шийного хребця з розривом зв`язок та ушкодженням стовбура мозку
?том 1 а.с.64;
?висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 №573, згідно якого його смерть настала в проміжок часу між 20 та 22 годинами 05.09.2016 року від набряку та набухання речовини головного мозку, набряку м`яких мозкових оболонок спинного мозку, як ускладнення вивиху другого шийного хребця з розривом зв`язок, ушкодженням стовбура мозку та розвитком субдурального крововиливу;
?том 1 а.с.66-69;
?висновком комісійної судово-медичної експертизи №173 від 21.11.2017, якою встановлено, що ушкодження шийного відділу хребта потерпілого ОСОБА_11 не могли виникнути внаслідок нанесення йому ударів кулаками в ділянку обличчя при утриманні волосся рукою нападника, рівно не могли виникнути при утримуванні нападником потерпілого за шию і нанесення ударів кулаком в ділянку його голови, «удару в ділянку голови масою тіла». Окремо, комісія експертів зазначила, що ушкодження, які перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання смерті (ушкодження шийного відділу хребта), не могли виникнути при падінні. Проте, комісія експертів дійшла висновку, що ушкодження на тілі ОСОБА_11 , наявність яких зумовила настання смерті, виникли внаслідок не менш, ніж одноразового різкого, насильницького (стороннє прикладання сили) достатньо потужного перерозгинання верхньої частини шийного відділу хребта шляхом відведення голови до заду (до спини), тобто, ушкодження в даному випадку шийного відділу хребта є по суті «непрямим», таким, яке виникло на віддалі від дії на тіло травмуючих сил.
?том 3 а.с.62-78.
Таким чином, проаналізувавши всі наведені вище докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , а саме вбивство через необережність та вказане діяння було вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 .

Суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст.119 КК України.

При цьому колегія суддів виходить з наступного:

Так, згідно роз`яснень, які містяться в п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК України.
Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що не бажав настання смерті потерпілого, так як ініціатором конфлікту фактично виступив потерпілий ОСОБА_11 . У ході бійки вони наносили удари один одному, але фатальні наслідки конфлікту настали в результаті необережних дій, зокрема через те, що вони не втрималися на ногах і впали.

Вказані покази обвинуваченого повністю узгоджуються із поясненнями, наданими в судовому засіданні експертом Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_15 , який вказав, що всі перелічені відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №173 від 21.11.2017 тілесні ушкодження, які не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті, можливо, виникли внаслідок нанесення ударів кулаками, чи ногами.

Щодо тілесного ушкодження у вигляді вивиху другого шийного хребця з розривом зв`язок, ушкодженням стовбура мозку, унаслідок якого потерпілий ОСОБА_11 помер на місці, він (експерт) виключає їх виникнення у зв`язку з нанесенням ударів кулаками в ділянку обличчя при утриманні волосся рукою нападника, а також за умови падіння з висоти власного зросту з подальшим співударянням з площиною, чи виступаючими над рівнем площини твердими тупими предметами. Зазначене тілесне ушкодження настало внаслідок не менш, ніж одноразового різкого, насильницького, достатньо потужного перерозгинання верхньої частини шийного відділу хребта шляхом відведення голови до заду (до спини).

Крім цього, експерт зазначив, що зазначені ушкодження за механізмом нанесення можуть відповідати обставинам події та показам, що надані обвинуваченим.

Поряд із цим суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_8 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, визначених ст.49 КК України, виходячи з наступного:

Так, за змістом п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, який відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що подія злочину (вбивство через необережність), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 мала місце 05 вересня 2016 року.

Відповідно до положень ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.119 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно приписів ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК).

Таким чином, переконавшись у тому, що дійсно мала місце подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 та з моменту його вчинення минуло більше п`яти років, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що обвинуваченого ОСОБА_8 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України на підставі ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

На підставі наведених вище обставин, суд вважає, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підлягають залишенню без розгляду. В той же час, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити потерпілим їх право на звернення до суду із вказаними позовами у цивільному порядку.

Керуючись ст..49 КК України, ст.ст.284-286 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, визначених п.3 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №001336 відносно нього закрити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Речові докази:

?Браслет із металу сірого кольору, перстень із металу сірого кольору, матерчата кепка з написом «adidas», тапочки чорного кольору з написом «summer», які вилучені в ході ОМП 05.09.2016 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути потерпілим.

?упакований в паперовий конверт змив речовини бурого кольору, зрізи нігтів з китиць рук ОСОБА_11 , змиви з обох рук обвинуваченого ОСОБА_8 , зрізи нігтів з обох його рук, зразок крові ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили - знищити;

?сорочку та взуття ОСОБА_8 , що упаковані в картонну коробку, після набрання вироком законної сили - повернути обвинуваченому.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3