Справа № 203/440/22
Провадження № 1-кс/0203/528/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого третього слідчого відділу, розташованого у місті Дніпрі, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Броска Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, дітей та інших утриманців не має, військовослужбовця строкової служби, стрільця 1 стрілецької роти 1 батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 410 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000006, відомості про яке внесені до ЄРДР 27.01.2022 року
встановив:
28 січня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого третього слідчого відділу, розташованого у місті Дніпрі, Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.
20.10.2021 року ОСОБА_5 2001 року народження призваний на військову строкову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. 21.10.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 205 ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини. 03.12.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 241 ОСОБА_5 призначений на посаду стрільця 1 стрілецької роти 1 батальйону військової частини НОМЕР_1 де і проходить військову службу.
27 січня 2022 року близько 03 год. 40 хв. перебуваючи на другому поверсі приміщення варти № 1 з охорони Південного машинобудівного заводу імені А.М. Макарова, за адресою: АДРЕСА_2 , він міг взяті зі ставниці автомат АК-74, озброївшись ним, рухаючись у приміщенні варти, умисно здійснити постріли чергою із автомату АК-74 у ОСОБА_8 та у ОСОБА_9 , які знаходились в цей час у кімнаті для зберігання зброї. Далі, ОСОБА_5 міг направитися до сушарні де здійснити не менше трьох пострілів у ОСОБА_10 , внаслідок чого останній отримав вогнепальні поранення. Після цього, знаходячись в коридорі ОСОБА_5 міг здійснити не менше трьох пострілів з автомату АК-74 у ОСОБА_11 , внаслідок чого остання отримала вогнепальні поранення. В подальшому, з метою заволодіння бойовими припасами до автомату АК-74 ОСОБА_5 міг прямувати до вже відкритої кімнати зберігання зброї. В цей час, до кімнати зберігання зброї підбіг начальник варти ОСОБА_12 та ОСОБА_5 міг здійснити постріли в останнього із автомату АК-74. Від отриманих поранень ОСОБА_12 впав на підлогу, в цей час ОСОБА_5 міг здійснити у нього постріл, а потім здійснити постріл у ОСОБА_9 . Надалі, ОСОБА_5 міг спорядити до автомату АК-74 магазин та здійснити постріл у ОСОБА_8 . Внаслідок отриманих поранень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 загинули. Крім того, він міг направитися до кімнати відпочинку другої та третьої зміни варти, у якій в цей час відпочивали військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Увійшовши до вказаної кімнати ОСОБА_5 міг здійснювати хаотичні постріли із автомату АК-74 в бік відпочиваючих військовослужбовців, внаслідок чого ОСОБА_18 загинув, а ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 отримали вогнепальні поранення різного ступеня тяжкості.
В подальшому, з метою залишення розташування приміщення варти № 1 з охорони Південного машинобудівного заводу імені А.М. Макарова ОСОБА_5 міг направити до приміщення їдальні, також розташованої на другому поверсі вказаного приміщення. Увійшовши до приміщення їдальні ОСОБА_5 міг розбити вікно та вистрибнув у нього.
Надалі, маючи на меті уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 міг прямувати до посту охорони № 15, на якому в цей час перебувала ОСОБА_19 . Побачивши останню, ОСОБА_5 міг висунути вимогу відчинити двері, однак у зв`язку з відмовою останньої, розуміючи, що це може призвести до його затримання, підозрюваний міг здійснити постріл з автомату АК-74 в ОСОБА_19 . Внаслідок отриманого поранення остання загинула.
Крім того, перебуваючи в кімнаті зберігання зброї діючи відкрито, маючи безперешкодний доступ, з прямим умислом, ОСОБА_20 міг викрасти зброю, а саме автомат АКС-74У № НОМЕР_2 1 од., який відповідно до книги видачі і приймання озброєння та боєприпасів першої стрілецької роти першого стрілецького батальйону видано старшому солдату ОСОБА_8 , 18 (вісімнадцятьма) магазинами з набоями калібру 5,45 мм. В подальшому, приблизно об 04 годині 00 хвилин 27 січня 2022 року солдат ОСОБА_5 міг самовільно залишити місце несення вартової служби, зі зброєю автоматом АКС-74У № НОМЕР_2 - 1 од., який відповідно до книги видачі і приймання озброєння та боєприпасів першої стрілецької роти першого стрілецького батальйону видано старшому солдату ОСОБА_8 , 18 (вісімнадцятьма) магазинами з набоями калібру 5,45 мм, покинув район виконання бойового завдання, приміщення варти № 1 з охорони Південного машинобудівного заводу імені А.М. Макарова, за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний намір, приблизно об 04 годині 00 хвилин 27 січня 2022 року солдат ОСОБА_5 , без будь-яких поважних причин, не повідомивши свого безпосереднього командира, з метою ухилення від військової служби назавжди, міг самовільно залишити місце несення вартової служби.
У зв`язку з викладеним слідчий просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 без застосування застави.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Прокурор вказував, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинення умисних особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних з позбавленням життя декількох осіб, порушенням порядку несення військової служби та незаконним обігом зброї, є військовослужбовцем строкової служби, може переховуватись від слідства, знищити чи спотворити докази у справі, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих, у зв`язку з чим просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем, строком на 60 днів. Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в ході яких було заподіяно смерть декількох осіб, прокурор просив не встановлювати підозрюваному заставу.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Підозрюваний в судовому вказував, що вину визнає, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не збирається впливати на потерпілих та свідків. Просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».
Захисник в судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково. Вказував, що підозрюваний не заперечує обґрунтованість підозри, оскільки вона складена, зокрема, на підставі показань ОСОБА_5 . Звертав увагу на недоведеність ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовують своє клопотання: ризик переховування підозрюваного від суду та слідства спростовується фактом добровільної здачі ОСОБА_5 правоохоронним органам. Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 має намір знищити чи спотворити докази у справі, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих до клопотання не додано. Також, слідчий та прокурор не довели, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України. Разом з тим, зазначав, що домашній арешт та інші запобіжні заходи не можуть забезпечити безпеку самого підозрюваного. Просив задовольнити клопотання слідчого частково: обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з триманням підозрюваного в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», оскільки гауптвахта ІНФОРМАЦІЯ_3 не має необхідних умов. Крім того, враховуючи можливі мотиви діянь ОСОБА_5 , пов`язані з умовами проходження ним військової служби, не можна поміщати його до гауптвахти з метою забезпечення його безпеки та створення умов для об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковано органом досудового слідства за ознаками п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 410 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподiяння смерті двом або бiльше особам; закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподiяння смерті двом або бiльше особам; дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинене в умовах особливого періоду, крім военного стану та викрадення військовослужбовцем зброї та бойових припасів, вчинене в умовах особливого періоду, крім военного стану.
Вищезазначене кримінальне правопорушення було зареєстроване 27.01.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000006 (а.с. а.с. 14 16).
27 січня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 410 КК України (а.с. а.с. 82 87). 28 січня 2022 року ОСОБА_5 було вручено змінене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 410 КК України.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень надано відповідні докази: копії протоколу затримання підозрюваного, згідно якого вбачається що під час затримання у нього було вилучено предмети, візуально визначені як патрони, копії протоколів огляду місця події від 27 січня 2022 року, копії протоколів огляду відеозаписів, які можуть підтверджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, копію наказу, яким підтверджується статус підозрюваного як військовослужбовця, копії книги видачі озброєння та боєприпасів, книги обліку і закріплення озброєння та боєприпасів, а також копію протоколів допиту свідків, які стверджують про обставини, зазначені в повідомленні про підозру (а.с. а.с. 30 36, 55 213).
Прокурором наведені достатні докази для підтвердження фактів, які є причиною виникнення підозри, що за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.
Отже, додані до клопотання докази докази об`єктивно свідчать про можливе вчинення кримінальних правопорушень та можливу причетність до них підозрюваного ОСОБА_5 , та дозволяють розумному спостерігачу дійти висновку щодо підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Твердження захисника про недоведеність ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовують своє клопотання, не можуть бути враховані з огляду на те, що згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Тобто законодавчо передбачена необхідність встановити високий чи підвищений рівень вірогідності існування цих ризиків, а не потребу доводити реальний намір особи вчинити відповідні дії чи підготовку до їх вчинення.
Надаючи оцінку ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з того, що характер та можливі обставини вчиненні кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_5 , покарання, яке йому загрожує, в своїй сукупності можуть свідчити про ризик переховування від суду та слідства, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Заперечення захисника щодо нівелювання цього ризику фактом добровільної здачі ОСОБА_5 до правоохоронних органів, не можуть бути взяті до уваги, оскільки ОСОБА_5 підозрюється в тому, що втік з місця несення військової служби та умисно заподіяв смерть особі з метою такої втечі. У зв`язку з чим, слід дійти висновку, що підозрюваний неодноразово змінював своє ставлення до можливого затримання представниками правоохоронних органів і тому без застосування запобіжного заходу знову може вчинити дії з метою переховування від слідства та суду.
Враховуючи, що наразі не проведені всі необхідні слідчі та розшукові дії, є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може знищити чи спотворити докази у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, вказаного п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, сам по собі факт визнання підозрюваним вини не спростовує наявність ризику, оскільки особа може бути зацікавлена у приховуванні доказів з метою викривлення дійсних мотивів своєї поведінки.
Зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного убивства осіб та умисного посягання на життя осіб, з якими він проходив службу, слід дійти висновку про наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При визначенні обставин, зазначених у ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не одружений, дітей та інших утриманців не має, хоча й проходив строкову військову службу, підозрюється у дезертирстві, кримінальним правопорушенням спричинено загибель декількох осіб. При цьому, сам по собі факт відсутності попередніх судимостей не спростовує наведених вище ризиків.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Приймаючи до уваги встановлені в ході розгляду клопотання обставини: обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні дезертирства, викрадення зброї, умисного заподіяння смерті декільком особам, в тому числі з метою полегшення втечі, враховуючи покарання, яке загрожує підозрюваному, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість запобіганню ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
При цьому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. ОСОБА_5 є раніше не судимим, разом з тим, він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, тому до нього може бути застосоване тримання під вартою.
Враховуючи вищезазначене слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 березня 2022 року.
При вирішенні питання щодо місця тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що згідно пояснень захисника про те, що підозрюваний міг вчинити дії, які йому інкримінуються органом досудового розслідування через умови проходження строкової військової служби. Також, слідчим суддею враховуються пояснення самого ОСОБА_5 в судовому засіданні про те, що він просить не направляти його до гауптвахти. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких умисних кримінальних правопорушень під час проходження військової служби, враховуючи, що в судовому засіданні він заявив про визнання своєї вини у кримінальних правопорушенням за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі (у тому числі, довічного позбавлення волі) і при цьому стверджував про готовність понести покарання, зважаючи на те, що зараз не встановлені можливі мотиви діянь підозрюваного, слід дійти висновку про неможливість поміщення ОСОБА_5 до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки це може перешкодити проведенню досудового розслідування та докладному встановленню обставин кримінального правопорушення.
У зв`язку з наведеним місцем тримання під вартою ОСОБА_5 слід визначити Державну Установу «Дніпровська установа виконання покарань № 4».
Строк тримання під вартою слід обраховувати з моменту затримання підозрюваного. При цьому, необхідно відзначити наступне. Згідно протоколу затримання від 27 січня 2022 року ОСОБА_5 був затриманий 27 січня 2022 року о 10 годині 49 хвилин (а.с. 31). Захисник підозрюваного звертав увагу слідчого судді, що фактично ОСОБА_5 було затримано 27 січня 2022 року о 09 годині 29 хвилин, про що ним було зроблено зауваження в протоколі затримання (а.с. 35). Підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні також пояснив, що його було затримано раніше, ніж зазначено в протоколі затримання, а саме 27 січня 2022 року о 09 годині 29 хвилин, а не о 10 годині 49 хвилин. Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що час 10 годин 49 хвилин зазначений в протоколі затримання у зв`язку із затриманням підозрюваного працівниками ДБР, в той час, як поліцейські застосували заходи затримання ОСОБА_5 а 09 годині 29 хвилин.
Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 було затримано 27 січня 2022 року о 09 годині 29 хвилин і саме з цього часу має обраховуватись строк його тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо встановлення застави слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Водночас, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних насильницьких кримінальних правопорушень, що спричинили загибель декількох осіб, зважаючи на можливі обставини вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, у разі звільнення підозрюваного під заставу незалежно від її розміру, у зв`язку з чим на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 177, 182, 189, 190 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання слідчого третього слідчого відділу, розташованого у місті Дніпрі, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 березня 2022 року з поміщенням у Державну Установу «Дніпровська установа виконання покарань № 4».
Визначити час затримання ОСОБА_5 27 січня 2022 року о 09 годині 29 хвилин
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, а саме з 09 год. 29 хв. 27 січня 2022 року по 27 березня 2022 року.
Виконання ухвали доручити співробітникам третього слідчого відділу, розташованого у місті Дніпрі, Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві.
Розмір застави не визначати.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1