Справа № 352/1799/17
Провадження № 1-кп/352/12/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000342 від 31.07.2016 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, утриманці відсутні, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда третьої групи, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

в с т а н о в и в :

До суду 19 жовтвня 2017 року від прокурора Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 30.07.2016 року приблизно о 14 год. 00 хв. між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на подвір`ю будинку за місцем проживання останньої, в АДРЕСА_1 , на грунті тривалих неприязних відносин виник черговий словесний конфлікт. Під час якого ОСОБА_8 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи їх вчинити та можливі негативні наслідки щодо здоров`я останньої, взяв у руки дерев`яну палицю та умисно наніс нею удар в область лівої руки ОСОБА_11 , якою вона намагалась захистити своє обличчя від удару.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої лівої ліктьової кістки без зміщення, які згідно висновку експерта № 816 від 28.02.2017 р. відносяться до середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 , заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Просив клопотання задоволити.

Захисник підсудного ОСОБА_8 клопотання свого підзахисного підтримала, просила його задоволити
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_8 не заперечував.
Представник потерпілої ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_11 заперечили щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ст.ст. 285-288 КПК України, внаслідок неправомірної процесуальної поведінки останнього, як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, результатом якої став сплив строків давності. Просили у задоволенні клопотання відмовити.
ОСОБА_8 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, вчинене ОСОБА_8 30 липня 2016 року.
Вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.
Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину минуло п`ять років.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років ,а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.
Згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом встановлено, що перебіг давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, останній не ухилявся від досудового розслідування та суду, та до закінчення строків давності не скоїв нового кримінального правопорушення. Поряд із вищенаведеним, судом встановлено, що зупинення досудового розслідування, як і часта неявка ОСОБА_8 в судові зазідання по даному кримінальному провадженні, мали місце не в наслідок неналежної процесуальної поведінки останнього, а внаслідок вкрай неналежного стану здоров`я інваліда ОСОБА_8 , що стверджується медичними виписками з історії хвороби останнього, які містяться в матеріалах справи. Таким чином, посилання потерпілої та представника потерпілої на неналежну процесуальну поведінку підсудного, як підставу для відмови у задоволенні клопотання останнього, суд вважає безпідставними та упередженими.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 р. (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) висловилась щодо кримінально-правової оцінки частої подачі клопотань про відкладення судових засідань в контексті ухилення особи від слідства та суду. У вказаному рішенні Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відкладення судових засідань за клопотаннями сторін або ж з інших причин не є ухиленням від слідства та суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності відповідно до ст. 49 КК України.
Згідно ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Нормою ст. 286 ч. 4 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_8 неправомірного діяння передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, минуло п`ять років п`ять місяців тринадцять днів, а відповідно до вимог ст. 49 КК України п`ятирічний строк притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинене неправомірне діяння сплив, то його слід звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності. Будь-які інші обставини, які б виключали можливість застосування щодо ОСОБА_8 норм ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України, судом не встановлені.

Що стосується цивільного позову потерпілої позивачки ОСОБА_11 до обвинуваченого відповідача ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, то його слід залишити без розгляду, що не позбавляє ОСОБА_11 можливості і права звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід до ОСОБА_8 не обирався.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, ст.ст. 12, 49 КК України, керуючись ст. ст. 284 - 286, 288, 314 -316, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000342 від 31.07.2016 року, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження № 0000342 від 31.07.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,- закрити.
Цивільний позов потерпілої позивачки ОСОБА_11 до обвинуваченого відповідача ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином - залишити без розгляду, що не позбавляє ОСОБА_11 можливості і права звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід до ОСОБА_8 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу ухвали в законну силу відсутні..

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд, Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ