Справа № 456/4290/21
Провадження № 1-кп/456/494/2021
ВИРОК

іменем України

16 грудня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Сипельникове Дніпропетровської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , не працюючої, без освіти, не одруженої, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 18.07.2021 близько 00:00 години разом з ОСОБА_5 перебували неподалік гуртожитку по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 зняти з його банківської картки № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000,00 гривень та віддати їх йому, для чого передав останній вказану банківську картку та повідомив пін-код до неї. Надалі, ОСОБА_3 , за допомогою знайомої ОСОБА_7 , яку зустріла випадково, зняла грошові кошти ОСОБА_5 з його банківської картки через банкомат «Приватбанк», що по вул. Шевченка, 179, у м. Стрий Львівської області, та через банкомат «Львівбанк», що по вул. Зелена, 24а, у м.Стрий Львівської області, на загальну суму 5500,00 гривень, після чого близько 02:30 години вона повернулася на вул. С.Стрільців, 15, поблизу гуртожитку у м.Стрию Львівської області, щоб повернути грошові кошти потерпілому, однак ОСОБА_3 побачила, що останній заснув на лавочці у вказаному місці, та в цей час в неї виник умисел на заволодіння чужим майном. ОСОБА_3 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, з метою власного збагачення, без дозволу ОСОБА_5 заволоділа грошовими коштами потерпілого в сумі 5500,00 гривень та утримуючи їх при собі, пішла з вулиці С.Стрільців м. Стрий Львівської області в напрямку місця свого проживання, після чого розпорядилася викраденим на власний розсуд. Завдала матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 5500,00 гривень.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена, передбачена:

частиною 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину по пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, суду пояснила, що дійсно потерпілий сидячи на лавці, дав їй картку щоб вона зняти гроші та сказав код доступу для отримання коштів. Вона зняла 5500 грн. і коли повернулася то його вже не було, карточку викинула, кошти забрала собі і використала для себе і дітей. Зобов`язується повернути викрадені кошти потерпілому.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 185 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_5 , за змістом яких 18.07.21 близько 24 години йшов з річки та сів на лавку по вул. Січових Стрільців біля гуртожитку. До нього прийшла обвинувачена і хотіла подзвонити, він дав їй свій мобільний телефон. Він був випивший та не пригадує, що було дальше. Грошові кошти в нього були, а відсутність банківської карти «Приватбанку» виявив зранку.

заявою ОСОБА_5 від 19.07.2021, якою він просить прийняти міри до особи жіночої статі ромської національності, яка викрала його банківську карту;

випискою по картці/рахунку НОМЕР_2 за період з 17.07.2021 18.07.2021, відповідно до якої 17.07.2021 залишок на картці був 5586,79 грн, після проведення операцій (зняття готівки) став 14.49 грн;

протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.2021 за участі обвинуваченої та її захисника, під час якого обвинувачена розповіла коли отримала банківську картку від потерпілого та в яких банкоматах знімала грошові кошти та в яких сумах.

Оцінюючи здобуті в кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 21.10.2011 року у справі «Коробова проти України», відповідно до якої, при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», який ґрунтується на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.

Так, показання потерпілого ОСОБА_5 є чіткими, послідовними, логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Показання дані потерпілим безпосередньо у судовому засіданні за присутності обвинуваченої та захисника.

Досліджені документи є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності. В своїй сукупності докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою.

Вищенаведені докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт таємного викрадення обвинуваченою ОСОБА_3 грошових коштів потерпілого ОСОБА_5 , тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок (частина 2 статті 12 КК України).

Обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, посередньо характеризується за місцем проживання, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, має на утриманні 6 дітей.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 185 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат по справі не має.

Речових доказів по справі не має.

З огляду на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченій стороною кримінального провадження не заявлялось, тому відсутні правові підстави для вирішення даного питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, і призначити їй покарання у виді у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1