28.09.2021
№ 642/1749/21
У Х В А Л А
Іменем України

22 вересня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувачуваного ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000087 від 10.01.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України,-

встановив:
у провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000087 від 10.01.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.

Прокурор зазначив, що на підставі обвинувального акта є можливість призначити судовий розгляд. Кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Харкова, підстав для його закриття, повернення або зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_4 заявив що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК та підлягає поверненню до прокуратури, вказуючи, що стороною обвинувачення обставини кримінального правопорушення викладені некоректно, фактичні обставини подій викладені у невідповідності до правової кваліфікації. Також вказав, що обвинувальний акт поданий до суду поза межами строку досудового розслідування, тому наявні підстави для закриття кримінального провадження. Також вказав, що строки притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України закінчились.

Обвинувачений підтримав доводи захисника.

Прокурор вважав що відсутні підстави як для повернення обвинувального акту так і для закриття кримінального провадження.

Суд вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Конкретні вимоги до обвинувального акта містяться у ст.291 КПК України, згідно якої обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Перелік вимог до обвинувального акту та додатків, що до нього додаються, встановлений ст.291 КПК України, є вичерпним.

В контексті зазначених норм закону суд, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання має виходити і з положень ст.22, ст.26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та ст.337 КПК України, яка в подальшому визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 зазначено дані передбачені ч.2 ст.291 КПК України, що встановлені досудовим розслідування та формулювання обвинувачення в необхідному обсязі.

Як підставу для повернення обвинувального акту прокурору захисник вказав, що останнім не в повній мірі дотримані вимоги закону, зокрема обвинувальний акт не містить конкретного обвинувачення.

Суд вважає, що такий висновок на стадії підготовчого судового засідання є передчасним.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, ніхто їх не може примусити викласти в обвинувальному акті фактичні обставини, формулювання обвинувачення так, як це вважає суд, сторона захисту чи потерпілий.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Проте це питання може бути вирішене лише під час судового розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстав для повернення обвинувального акта прокурору немає.

Тим більше, вказані доводи вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

При проведенні підготовчого судового засідання встановлено, що кримінальне провадження підсудне даному суду. Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами КПК України і підстав для його повернення прокурору, судом не встановлено.

Щодо доводів сторони захисту з приводу подання обвинувального акту до суду поза межами досудового розслідування, та підстав для закриття кримінального провадження, то суд зазначає наступне.

Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців. Строк досудового розслідування може бути продовжений із підстав та в порядку, передбачених КПК України (ст. 219 КПК України).

У цьому кримінальному провадженні відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР 10.01.2019 року, 21.01.2019 року особі повідомлено про підозру.

07.03.2019 року стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів, з якими підозрювана та її захисник ознайомилися в період з 12.03.2019 до 08.04.2019 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Тобто останній день строку досудового розслідування 17 квітня 2019 року.

Обвинувальний акт вперше надійшов до суду 16.04.2019 (справа № 642/2583/19), тобто в межах строку, визначеного у ст. 219 КПК України.

У подальшому судом обвинувальний акт ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 було повернуто прокурору.

Вказана ухвала суду оскаржувалась у апеляційному порядку.

Ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 не була скасована.

Повторно обвинувальний акт надійшов до суду 26.03.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Оскільки на даний час у суду відсутні матеріали кримінального провадження, то суд позбавлений можливості на даному етапі встановити усі обставини руху кримінального провадження. Однак, це питання може бути предметом дослідження під час судового розгляду по суті.

Захисник обвинуваченого послався на закінчення строків давності за ч. 1 ст. 366 КК України. При цьому сторона захисту клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не подавала.

За нормами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до дня набрання вироком законної сили минули три роки.

Санкцією ч. 1 ст. 366 КК України передбачені покарання у виді: штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до змісту ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України, є нетяжким.

В п.1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У кримінальному провадженні № 463/5277/16-к Верховний Суд у постанові від 20 березня 2018 року наголосив, що ст. 49 КК визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК. Зокрема, ч. 2 ст. 285 КПК зобов`язує суд роз`яснити особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, право на таке звільнення. А на підставі ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відсутність же клопотання сторін про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК, позбавляє суд можливості самостійно ініціювати вирішення відповідного питання.

Частиною третьою статті 285 КПК України встановлено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Оскільки, судом не встановлено процесуальних умов, передбачених КПК України, для розгляду питання щодо звільнення від кримінальної відповідальності, суд не вважає за необхідне аналізувати чи існують матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, які передбачені ст.49 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 314 -1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду для долучення до матеріалів кримінального провадження, форма, зміст та порядок складання якої визначені законодавством.

Керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд -

ухвалив:
призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0000087 від 10.01.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова

на 12 листопада 2021 року о 11-00 годині.

Відповідно до ст. 314-1 КПК України доручити представнику Харківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» Харківської області (62472, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 205, Харківського району, Харківської області) скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для долучення до матеріалів кримінального провадження, в строк до 11.11.2021 року.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1