Справа № 930/2656/21
Провадження №1-кс/930/907/21
У Х В А Л А
16.12.2021 року м. Немирів
Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові заяву ОСОБА_3 про скасування арешту з майна,-
В С Т А Н О В И В:
15.12.2021 року до Немирівського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17.11.2021 (справа № 930/2656/21) було задоволено клопотання слідчого ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження та накладено арешт на трактор колісний марки «JINMA JM-244», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », синього кольору та металевий причеп червоного кольору, без номерний власником яких являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .
Як вбачається з даної ухвали, вказане майно було вилучене в зв`язку з тим, що воно являється речовим доказом у даному кримінальному провадженні та в подальшому стане предметом експертного дослідження.
У зв`язку з тим, що потреба в арешті вищевказаного транспортного засобу відпала ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився. До початку розгляду клопотання надійшли відповідна заява про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримує та просить його задовольнити за викладених у ньому обставин.
У зв`язку з неявкою учасника судового розгляду на підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази,слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду від 17.11.2021 року було накладено арешт на трактор колісний марки «JINMA JM-244», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », синього кольору та металевий причеп червоного кольору, без номерний власником яких являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ; (а.с.3).
Вимогами ч.1 та ч.2 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Згідно зі статтею 174 КПК України «підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано».
Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
Згідно з п. 20 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Відповідно до ч. 5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей.
Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
Порядок зберігання майна, на яке накладено арешт, врегульовано Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом ГПУ, МВС, ДПА України, СБУ, ВСУ, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 року № 51/401/ 649/471 /23/ 125.
Вказаним порядком встановлено, що майно, на яке накладено арешт, передається в тому числі його власнику або родичу власника майна, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.
Зазначені вимоги співпадають з положеннями ч. 4 ст. 21 КПК України, згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України, та ст. 13 Конвенції, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З урахуванням викладеного, позиції адвоката враховуючи постанову слідчого про закриття даного кримінального провадження вважаю, що у застосуванні накладеного ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 05.11.2021 року арешту майна потреба відпала, а тому клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 100, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17.11.2021 (справа № 930/2656/21) на трактор колісний марки «JINMA JM-244», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », синього кольору та без номерний металевий причеп червоного кольору, які зберігаються на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, що в м. Немирів по вул. Горького, 8, Вінницького району, Вінницької області.
Повернути трактор колісний марки «JINMA JM-244», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », синього кольору та без номерний металевий причеп червоного кольору власнику - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1