Справа № 554/4855/21
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 10.01.2022

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

перекладача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 (попереднє прізвище - ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіка Вірменія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина Республіки Вірменія, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 332-2 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), попереднєпрізвище ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), маючи заборону на в`їзд на територію України, неодноразово перетнув державний кордон України у пунктах пропуску через державний кордон за документами, що містять недостовірні відомості.
Так, 16.08.2017 Кобеляцьким PC УДМС України в Полтавській області, у зв`язку з порушенням Андраніком Мнацаканяном ( ОСОБА_7 ) вимог ч. 3 ст. 3 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», винесено рішення №6 про примусове повернення вказаного іноземцята зобов`язано останнього покинути територію України протягом 15 діб, тобто до 31.08.2017, зі встановленням заборони в`їзду на територію України строком на 3 (три) роки, тобто до 16.08.2020.
У той же час, незважаючи на покладене на нього зобов`язання, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) в зазначений термін територію України не покинув, у зв`язку з чим, за адміністративним позовом Кобеляцького PC УДМС України в Полтавській області про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, 21.11.2017 Кобеляцьким районним судом Полтавської області, ухвалено рішення про примусове видворення ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) за межі України та заборону в`їзду на територію України строком на 5 (п`ять) років, тобто до 21.11.2022.
На момент ухвалення вказаного рішення ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) користувався паспортом громадянина Республіки Вірменії серії НОМЕР_1 , виданий 09.09.2016 на ім`я ОСОБА_11 .
19.12.2017, після поміщення ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, останнього було примусово видворено за межі України через Міжнародний аеропорт «Бориспіль» міжнародним авіарейсом №611 «Київ (Україна) Єреван (Республіка Вірменія)».
Перебуваючи на території Республіки Вірменія, Андранік Мнацаканян (Алексанян), будучи обізнаним про те, що уповноваженим державним органом України йому заборонено в`їзд на територію України строком на 5 роки, усвідомлюючи, що на підставі раніше отриманого ним закордонного паспорту громадянина Республіки Вірменія серії НОМЕР_1 , виданого 09.09.2016 на ім`я ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), в якому наявна відповідна відмітка уповноваженого державного органу України про заборону йому в`їзду на територію України, він не зможе на законних підставах в`їхати на територію України, умисно, з метою недопущення відмови Державною прикордонною службою України у пропуску на територію України під час перетину державного кордону, у не встановлений досудовим розслідуванням час, змінив прізвище з ОСОБА_7 (ОСОБА_10 ) на Мнацаканян ( ОСОБА_14 ), взявши дівоче прізвище матері та 17.08.2018 отримав новий паспортний документ закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії НОМЕР_2 , який містив недостовірні відомості, а саме про відсутність заборони в`їзду в Україну строком на 5 років, що забезпечило останньому можливість безперешкодно в`їжджати на територію України.
Надалі, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконний перетин державного кордону Україниза документами, що містять недостовірні відомості, 16.04.2019 в`їхав на територію України через пункт пропуску «Гоптівка» (Дергачівський район Харківської обл.) з Російської Федерації, пред`явивши під час проходження прикордонного паспортного контролю вищевказаний закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії НОМЕР_2 , виданий 17.08.2018 на прізвище ОСОБА_15 ( ОСОБА_14 ), який містив недостовірні відомості, а саме відсутньою відміткою про заборону на в`їзд до України строком на 5 років, і після завершення прикордонного контролю прослідував до місця свого тимчасового проживання в смт. Білики Полтавського району Полтавської області.
Таким чином, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) обвинувачуєтьсяу незаконному перетинанні державного кордону України, тобто перетинанні державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України в пункті пропуску через державний кордон України за документами, що містять недостовірні відомості, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України.

Крім того, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), діючи повторно, незаконно перетинав державний кордон України, за наступних обставин.

Так, до закінчення дозволеного 90-денного строку перебування іноземцем на території України, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) покинув територію України, виїхавши 05.12.2018 до Російської Федерації через пункт пропуску «Гоптівка» (Дергачівський район, Харківська обл.), використовуючи закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії НОМЕР_2 , виданий 17.08.2018, на прізвище ОСОБА_15 ( ОСОБА_14 ).
Надалі, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне перетинання державного кордону Україниза документами, що містять недостовірні відомості, діючи повторно 17.10.2019 вдруге в`їхав на територію України через пункт пропуску «Гоптівка» (Дергачівський район Харківської обл.) з Російської Федерації, пред`явивши під час проходження прикордонного паспортного контролю вищевказаний закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії НОМЕР_2 , виданий17.08.2018 на прізвище ОСОБА_15 ( ОСОБА_14 ), який містив недостовірні відомості, а саме відсутньою відміткою про заборону на в`їзд до України строком на 5 років, і після завершення прикордонного контролю знову прослідував до місця свого тимчасового проживання в смт. Білики Полтавського району Полтавської області.
В подальшому, до закінчення дозволеного 90-денного строку перебування іноземцем на території України, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) покинув територію України, виїхавши 15.01.2020 до Російської Федерації через пункт пропуску «Гоптівка» (Дергачівський район Харківська обл.), використовуючи закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії НОМЕР_2 , виданий 17.08.2018 на прізвище ОСОБА_15 ( ОСОБА_14 ).
Надалі, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне перетинання державного кордону Україниза документами, що містять недостовірні відомості, діючи повторно, 20.09.2020 втретє в`їхав на територію України через пункт пропуску «Сеньківка» (Городнянський район Чернігівської обл.) з Російської Федерації, пред`явивши під час проходження прикордонного паспортного контролю вищевказаний закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії НОМЕР_3 .08.2018 на прізвище ОСОБА_15 ( ОСОБА_14 ), який містив недостовірні відомості, а саме відсутньою відміткою про заборону на в`їзд до України строком на 5 років, і після завершення прикордонного контролю знову прослідував до місця свого тимчасового проживання в смт. Білики Полтавського району Полтавської області, де перебуває і дотеперішній час.
Таким чином, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) обвинувачуєтьсяу незаконному перетинанні державного кордону України, тобто перетинанні державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України в пункті пропуску через державний кордон України за документами, що містять недостовірні відомості, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332-2 КК України.

24.05.2021 року під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_16 ( ОСОБА_7 ) та прокурором ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений погодився на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 332-2 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 332-2 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони погодились остаточно визначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі та із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку, встановленого судом.
При вирішенні питання укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_16 ( ОСОБА_7 ) прокурором враховано такі обставини: можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні; процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду; економія бюджетних коштів на витрати пов`язані з кримінальним провадженням; особу підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття та активне сприяння розкриття злочинів, що відносяться до категорії нетяжких.
В судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та у вчиненому щиро покаявся.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, не тяжких, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до нетяжких, внаслідок яких шкода не завдана, а отже угода не суперечить вимогам закону.

ОСОБА_8 не судимий, цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального та Кримінального Кодексів України, а також інтересам суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду від 24 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000004 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_16 в присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332-2 та ч. 2 ст. 332-2 КК України й призначити йому узгоджене покарання:

-за ч. 1 ст. 332-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
-за ч. 2 ст. 332-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_17 (раніше- ОСОБА_7 ) покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 (раніше - ОСОБА_7 ) від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 (раніше - ОСОБА_7 ) обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 (раніше - ОСОБА_7 ) на користь держави 4805 (чотири тисячі вісімсот п`ять) грн 08 коп. судових витрат на залучення експерта.

Речові докази - повернути за належністю власникам.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня проголошення.

СуддяОСОБА_1