Справа №639/7674/21
Провадження №1-кс/639/2110/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою ув`язненого ОСОБА_2 в порядку ст. 206 КПК України щодо порушення прав ув`язненого під час утримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ув`язненого ОСОБА_2 , в якій заявник з посиланням на вимоги ст. 206 КПК України просить:

- відкрити провадження за скаргою;

- призначити йому захисника для розгляду скарги;

- доставити його до суду для надання пояснень;

- копію скарги направити до прокуратури м. Харкова для внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України;

- направити йому витяг з ЄРДР;

- направити йому копію ухвали.

При цьому ОСОБА_2 посилається на те, що 12.10.1021 отримав поштову посилку з медичним препаратом Флюколд-Н кількістю 50 упаковок, які було при ньому перераховано співробітником слідчого ізолятора з зазначенням, що наступного дня ув`язненому надасть зазначені ліки лікар. Проте наступного дня 13.10.2021 р. йому було надано лише 39 упаковок вказаного препарату, та складено акт (за його відсутності) про прийняття та передачу до медичної частини на ім`я ОСОБА_2 поштової посилки з 39 упаковками препарату.

Будь-яких інших прохань або клопотань до слідчого судді ОСОБА_2 не висловлював.

Перевіривши зміст скарги ув`язненого ОСОБА_2 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи) слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Вимогами статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши зміст поданої скарги ув`язненого ОСОБА_2 , слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності відмови у відкритті провадження за цією скаргою, як поданій всупереч вимогам ст. 206 КПК України та такій, що не підлягає вирішенню в порядку зазначеної статті.

В поданій скарзі ув`язненого ОСОБА_2 не порушується питання щодо незаконного тримання особи під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», як регламентується у вищевказаній статті, тобто не порушуються питання, які є предметом судового контролю слідчого судді в порядку ст. 206 КПК України.

З огляду на викладене у відкритті провадження за скаргою ув`язненого ОСОБА_2 необхідно відмовити як за такою, що не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку статті 206 КПК України.

При цьому, слідчим суддею враховується, що згідно з ч.2 ст.537 КПК України, оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до п.13-1 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Вимогами ч.9 ст.539 КПК України передбачено, що розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, ув`язнений ОСОБА_2 не позбавлений можливості оскаржити рішення, дії чи бездіяльність уповноважених осіб ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та посадових осіб Харківської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях в порядку адміністративного судочинства, шляхом пред`явлення позовної заяви до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого розташовується установа попереднього ув`язнення.

Разом з тим, доводи скарги ОСОБА_2 стосуються ймовірного, як на його думку, факту вчинення незаконного заволодіння належним йому майном (лікарськими засобами).

Відтак, слідчий суддя вважає необхідним копію скарги ОСОБА_2 направити до Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова для вирішення питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у скарзі, до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 214, 309, 369 372, 537,539 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ув`язненого ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України щодо порушення прав ув`язненого під час утримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Скаргу ув`язненого ОСОБА_2 від 02.11.2021 року - повернути заявнику.

Копію скарги ОСОБА_2 направити до Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова для вирішення питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у скарзі, до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині відмови у відкритті провадження за скаргою безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів після отримання її копії, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1