ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1738/21 Справа № 205/8906/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506, щодо

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпропетровськ,
яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від

20 жовтня 2021 року задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до

16 грудня 2021 року, визначено заставу в розмірі 118 950,00 грн. та покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Також слідчий суддя зазначив, що прокурором та слідчим у клопотанні доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрювана ОСОБА_8 знаходячись на волі, може впливати на свідків, які ще не допитані та не встановлені, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або зменшити розмір застави.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на відсутність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначає, що

ОСОБА_8 не має наміру та можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню і продовжувати кримінально-протиправну діяльність шляхом скоєння інших кримінальних правопорушень. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та родину (чоловіка та неповнолітню доньку), до затримання працювала без оформлення трудових відносин. Вказує на те, що родина ОСОБА_8 знаходиться у важкому матеріальному становищі, що робить неможливим внесення застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 19 жовтня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що виразилося у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту та збуті психотропних речовин, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом проведення оперативно-технічного заходу, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12 травня 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10 серпня 2021 року, згідно якого слідує, що він купував у ОСОБА_8 наркотичні засоби, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10 серпня 2021 року, згідно якого слідує, що він підвозив свого друга ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , де останній купував наркотичні засоби; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 серпня 2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_8 , як особу, що раніше бачив при збуті психотропних речовин; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05 жовтня 2021 року, з якого слідує, що ОСОБА_13 збуває психотропні засоби наркозалежним особам; протоколом обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 від 18 жовтня 2021 року; висновком експерта № СЕ-19/104-21/3288-НЗПРАП від 19 жовтня 2021 року, з якого слідує, що вилучений
18 жовтня 2021 року прозорий сліп-пакет, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору масою 0,0840 г містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін.
Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваної виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, інкримінований підозрюваній злочин за ч.2 ст.307 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а отже, будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винуватою, існує реальний ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків з метою зміни змісту їх показань на її користь.
Також, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштована, постійного джерела доходу не має, раніше судима за ч.1 ст.309 КК України та перебуваючи на іспитовому терміні знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з наркотичними засобами, що свідчить про можливість продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та родину чоловіка та неповнолітню доньку, апеляційний суд зазначає, що слідчим суддею були враховані дані обставини та вони не можуть бути підставою для зміни підозрюваній запобіжного заходу, оскільки вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_8 перешкод або інших стримуючих факторів її належної процесуальної поведінки.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_8 до затримання працювала без оформлення трудових відносин, слід зазначити, що на підтвердження зазначених обставин, захисником не надано жодних підтверджуючих документів.
Доводи захисника, що визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_8 апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки слідчим суддею суму застави визначено з урахуванням характеризуючих даних підозрюваної та обставин кримінального правопорушення, та буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваної

ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від

20 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4