Єдиний унікальний номер справи 333/4479/21
Номер провадження 1-кп/333/562/21
ВИРОК
Іменем України
08 листопада 2021 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

-27 вересня 2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу 850 грн., 03 березня 2021 року штраф замінено на 50 годин громадських робіт, 07 квітня 2021 знятий з обліку у зв`язку із закінченням строку громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
05.06.2021 року приблизно о 15 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись біля огородженої території не працюючого кафе «Меркурій», яке розташоване по вулиці Оріхівське шосе, 2 у місті Запоріжжі, що належить потерпілому ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, переліз через паркан та проник на територію володіння зазначено кафе, звідки викрав дві конструкції металевих столів та частину металевої стойки загальною вагою 47 кг., згідно висновку експерта № СЕ-19/ 108-21/7539-ТВ від 23.06.2021 року ринкова вартість одного кілограму металобрухту чорних металів складає 7 гривень 60 копійок, на загальну суму 357 гривні 20 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадені металеві конструкції, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 06.06.2021 приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля огородженої території не працюючого кафе «Меркурій», яке розташоване по вулиці Оріхівське шосе, 2 у місті Запоріжжі, що належить потерпілому ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, переліз через паркан та проник на територію володіння зазначено кафе, звідки викрав металеві кутові конструкції загальною вагою 60 кг., згідно висновку експерта № СЕ-19/ 108-21/7536-ТВ від 23.06.2021 року ринкова вартість одного кілограму металобрухту чорних металів складає 7 гривень 60 копійок, на загальну суму 456 гривень 00 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадені металеві конструкції, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та пояснив що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Так, 05.06.2021 року в денний час доби, він знаходячись біля огородженої території не працюючого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по вулиці Оріхівське шосе, 2 у місті Запоріжжі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, переліз через паркан зазначено кафе, звідки викрав дві конструкції металевих столів та частину металевої стойки, які в подальшому здав в пункт прийму металобрухту, а отримані кошти витратив на свої потреби.

Крім того, 06.06.2021 року в денний час доби, він знаходячись біля огородженої території не працюючого кафе «Меркурій», яке розташоване по вулиці Оріхівське шосе, 2 у місті Запоріжжі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, переліз через паркан зазначено кафе, звідки викрав металеві кутові конструкції, які в подальшому здав в пункт прийму металобрухту, а отримані кошти витратив на свої потреби. В скоєному щиросердечно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином. Вину у його вчиненні ОСОБА_4 визнав повністю, розкаявся. Також суд приймає до уваги вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючи особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час судового розгляд.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують покарання, думку потерпілого ОСОБА_6 який просить суд суворо не карати обвинуваченого та вимоги, зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»» суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 686,48грн. за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 зазначених витрат на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368,370-371,376,395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 686 гривень 48 копійок за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: дві конструкції металевих столів, частина металевої стойкита металеві кутові конструкції, які знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити у користуванні останнього.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізької апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя ОСОБА_1