Справа № 307/3699/21
Провадження №1-кс/307/1035/21
У Х В А Л А
про арешт майна
28 жовтня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заступника начальника сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника сектору дізнання Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Дізнавач сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 21 жовтня 2021 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тячівської окружної прокуратури, про арешт майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000379, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що 20 жовтня 2021 року надійшов рапорт інспектора ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про те, що під час патрулювання у с. Нересниця по вул. Грушевського 20 жовтня 2021 року о 19 год. зупинено автомобіль марки ЗИЛ-131, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 і під час перевірки документів на автомобіль та огляду даного транспортного засобу встановлено, що номер рами НОМЕР_2 має ознаки зміни кустарним способом, а саме розмір та шрифт цифр не відповідає заводу виробника.

Під час проведення 20 жовтня 2021 року огляду місця події було оглянуто та вилучено вказаний транспортний засіб, який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вилучений в ході огляду автомобіль, оскільки такий містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути об`єктом експертного дослідження та має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Вантажний автомобіль, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 та співвласнику ОСОБА_10 .

За вказаним фактом 21 жовтня 2021 року внесено відомості до ЄРДР за номером 0000379 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

На підставі постанови дізнавача сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 21 жовтня 2021 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Ураховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність в арешті майна, а саме вказаного транспортного засобу.

Розгляд вказаного клопотання призначено на 22 жовтня 2021 року.

Згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року вказане клопотання повернуто прокурору та встановлено строк сімдесят дві години для усунення недоліків, яке після їх усунення надійшло до суду 26 жовтня 2021 року.

Під час розгляду клопотання заступник начальника сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Володілець майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення вказаного клопотання.
Власник майна ОСОБА_9 та співвласник майна ОСОБА_10 повідомлялися про розгляд клопотання, але у судове засідання не прибули без повідомлення причин, однак їхнє неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши думку заступника начальника сектору дізнання, володільця майна, його представника адвоката ОСОБА_5 та дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про часткове задоволення вказаного клопотання про арешт майна з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Із зазначеного клопотання про арешт майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України (а. с. 1-3).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що дізнавачами сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 та ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2021 року за № 0000379 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України ( а. с. 4).

Із протоколу огляду місця події від 20 жовтня 2021 року та постанови дізнавача сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про визнання предмету речовим доказом від 21 жовтня 2021 року відомо, що з місця події було вилучено транспортний засіб марки «ЗИЛ-131», номерний знак НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом ( а. с. 7-9, 12).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видно, що власником автомобіля марки «ЗИЛ-131», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_9 , а співвласником майна є ОСОБА_10 (а.с. 11).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ураховуючи наведене, а також те, що вказаний автомобіль є речовим доказом та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.
Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Ураховуючи наведене, а також те, що вирішуючи питання щодо підставності клопотання про накладення арешту на транспортний засіб слід враховувати те, що невжиття заходів, зазначених у клопотанні, може утруднити чи унеможливити збереження речових доказів, відтак, такий спосіб обмеження права власності на даний час буде співмірним з метою і завданнями кримінального провадження та не порушує вимоги законодавства і положення Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме накладенню арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, шляхом заборони відчуження та розпорядження, а транспортний засіб передати на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_4 .
У зв`язку з чим ОСОБА_4 необхідно визначити відповідальною особою за збереження вказаного речового доказу, попередивши про його обов`язок зберігати та не відчужувати вказаний транспортний засіб до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, а також зобов`язати його надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказаний транспортний засіб для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання заступника начальника сектору дізнання Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000379, внесеному до ЄРДР 21 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, шляхом заборони відчуження та розпорядження таким майном, а саме, автомобіль марки «ЗИЛ - 131», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_9 , а співвласником є ОСОБА_11 , які проживають по АДРЕСА_1 .

Автомобіль марки «ЗИЛ - 131», номерний знак НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 .
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити заступнику начальника сектору дізнання Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , володільцю майна ОСОБА_4 та його представнику адвокату ОСОБА_5 не пізніше наступного дня надіслати власнику майна ОСОБА_9 та співвласнику ОСОБА_10 .

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 2 листопада 2021 року о 9 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1