УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області рядового поліції ОСОБА_5 від 29.06.2021 року про закриття кримінального провадження №0000208, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Скаржник в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій вказав, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить скаргу розглянути за його відсутності.
Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не сповістили.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розгляд скарги за відсутності прокурора та дізнавача.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга на постанову про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частиною другою вказаної статті встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Під час судового розгляду прокурор не спростував доводи заявника про те, що в процесі досудового розслідування не були перевірені всі обставини, необхідні для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування, не виконано необхідні слідчі та процесуальні дії з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно відомостей, які містяться в описовій частині оскаржуваної постанови, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000208 від 20.02.2021 року дізнавачем не здійснено та не виконано усіх дії, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, що встановлені матеріалами справи, у постанові повинна бути надана оцінка усім доказам, що зібрані слідчим, дізнавачем, а при наявності суперечних доказів слідчий, дізнавач має зазначити чому надав перевагу одним та відкинув інші.
З аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач прийшов до передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження №0000208 від 20.02.2021 року, так як обставини, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, з`ясовано не було.
Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, недостатньо обґрунтованою, а проведене досудове розслідування не відповідає приписам ч. 2 ст. 9, ст.ст. 91, 92, 93 КПК України щодо повного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та обов`язків щодо доказування, збирання й оцінки доказів.
Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and others v. Russia).
Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine).
Дізнавачем не були виконані усі можливі дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини та на повне, всебічне й неупереджене проведення досудового розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
За таких обставин вважаю, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 20.02.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 25, 303-307 КПК України,
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області рядового поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000208 від 20.02.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, винесену 29.06.2021 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1